Baigiantis pirmam Targarienų dinastijos amžiui,
senojo karaliaus Džeherio sveikata pašlijo.
Tais laikais Targarienų giminė buvo galios aukštumoje.
Jie turėjo dešimt suaugusių drakonų
ir prieš juos negalėjo atsilaikyt jokia pasaulio galybė.
Beveik 60 karaliaus Džeherio valdymo metų buvo taikūs ir klestintys,
bet tragedija pasiglemžė abu jo sūnus.
Paveldėtojo klausimas liko atviras.
101-ais metais senasis karalius sušaukė Didžiąją Tarybą išrinkt paveldėtoją.
Per tūkstantį lordų atkeliavo į Harenhalą.
Buvo išklausyta 14 pretendentų, bet rimtai vertinti tik du.
Princesė Reinė Targarien, vyriausia karaliaus dukra,
ir jos jaunesnis pusbrolis princas Viseris Targarienas,
vyriausias karaliaus vyriškos lyties palikuonis.
Visi aukščiausieji lordai...
ir Septynių karalysčių lordai vasalai paskelbė
princą Viserį Targarieną Dragonstouno princu.
Reinė, moteris, neužims Geležinio sosto.
Lordai pasirinko ne ją, o Viserį.
Mano tėvą.
Džeheris sušaukė Didžiąją Tarybą,
kad užkirstų kelią įpėdinystės karui.
Jis žinojo paprastą tiesą:
Drakonų namus galėjo sugriaut tik jis pats.
DABAR DEVINTI KARALIAUS VISERIO I TARGARIENO VALDYMO METAI
172 METAI IKI PAMIŠĖLIO KARALIAUS EIRIO
IR JO DUKTERS PRINCESĖS DEINERIS TARGARIEN GIMIMO.
Sveika sugrįžus, princese. Tikiuosi, kelionė buvo maloni.
Nevaidinkit, kad palengvėjo, pone.
Man palengvėjo.
Kai tas auksinis žvėris pargabena jus sveiką ir gyvą,
mano galvai negresia kuolas.
Sairaks greitai auga. Tuoj bus tokia pat didelė kaip Karaksas.
Ant jų gali tilpt dviese.
Man užteks būti tik stebėtoja, ačiū.
Reinira.
Man nepatinka, kad skraidai, kai aš tokios būklės.
Nemėgsti mano skraidymo, kai esi bet kokios būklės.
-Jūsų malonybe. -Gero ryto, Alisent.
-Miegojot? -Miegojau.
Ilgai?
Reinira, man motinos nereikia.
Čia visi sutelkę dėmesį į kūdikį.
Kas nors turi pasirūpint ir tavim.
Netrukus šioje lovoje gulėsi tu, Reinira.
Šis nepatogumas - kaina už tarnystę kraštui.
Verčiau tarnausiu kaip riteris ir pelnysiu šlovę mūšyje.
Mudvi turim karališkas įsčias.
Tavo mūšio laukas - kūdikio lova.
Turim išmokt priimti tai sučiauptomis lūpomis.
Eik nusipraust. Dvoki drakonu.
Pasakiau jam: "Manau, žiūrit ne į tą galą."
Milordai.
Augantis Laisvųjų miestų aljansas įgauna Triarchijos formą.
Jie susirinko Kruvinojoje uoloje
ir dabar vaduoja Pakopų salas nuo piratų.
Kažin, ar čia gera naujiena, lorde Korli.
Toks Kragasas Dreiharas
apsiskelbė esąs šios Triarchijos princas-admirolas.
Jį vadina Krabų šėriku
dėl išradingų priešo baudimo metodų.
Turim apraudot negyvus piratus?
-Ne, jūsų malonybe... -Reinira, vėluoji.
Karaliaus taurininkui nevalia vėluot. Žmonės nori taurių.
Lankiau mamą.
Drakonui ant nugaros?
Jūsų malonybe, paraginta princo Deimono, karūna investavo reikšmingą kapitalą
parengdama ir perginkluodama jo Miesto sargybą.
Pamaniau, paraginsit savo brolį užimt vietą taryboj
ir įvertinsit jo kaip Sargybos vado pažangą.
Manot, Deimonui trukdo dabartinės užduotys,
o jo mintys bei energija kitur?
Norėtųsi tikėt, turint omeny susijusias išlaidas.
Tai leiskit visiems įtikint, kad jūsų auksas gerai investuotas.
Raginčiau nesuteikt šiai Triarchijai
per daug laisvės Pakopų salose, jūsų malonybe.
Jei šie jūrų keliai nutrūks, mūsų uostai nuskurs.
Karūna girdėjo jūsų ataskaitą, lorde Korli,
ir atidžiai ją išnagrinės.
Ar aptarsim Paveldėtojo turnyrą, jūsų malonybe?
Būčiau labai patenkintas.
Ar vardo dienos spėjimas galioja, Melosai?
Turit suprast, kad tai tik apytiksliai skaičiavimai, mano karaliau.
Bet visi mes įsigilinom į mėnulio diagramas
ir manom, kad mūsų prognozė tiksli, kokia tik gali būt.
Negalima ignoruot turnyro kainos.
Galbūt galėtume atidėt, kol gims kūdikis.
Dauguma lordų ir riterių jau pakeliui į Karaliaus uostą.
-Jei juos apgręžtume... -Tai truktų beveik savaitę.
Kol žaidynės baigsis, mano sūnus bus gimęs.
Ir visa karalystė švęs.
Niekaip negalim nuspėt naujagimio lyties.
Žinoma.
Mokytojai negali susidaryt nuomonės be iškeltų sąlygų, ar ne?
Karalienės pilve - berniukas. Aš žinau.
Ir mano paveldėtojas netrukus pats užbaigs tą prakeiktą rankų sukinėjimą.
Su pirma šviesa jis eina per Raudonuosius vartus.
Mano tėvas žino, kad jis čia?
-Ne. -Gerai.
Dievai, būkit geri.
Viskas gerai, sere.
Ką gi tu darai, dėde?
Sėdžiu. Vieną dieną ši kėdė gali būt mano.
Ne, jei tave nuteis už išdavystę.
Visą amžių nesirodei rūmuose.
Taip.
Rūmuose labai nuobodu.
Tai ko apskritai grįžai?
Girdėjau, tavo tėvas mano garbei rengia turnyrą.
Turnyras dėl jo įpėdinio.
Kaip ir sakiau.
Dėl jo naujo įpėdinio.
Kol tavo motina pagimdys ketvirtą sūnų,
būsiu jums kaip prakeiksmas.
Tuomet tikiuosi sulaukt brolio.
Kai ką tau atnešiau.
Ar žinai, kas tai?
Valyrijos plienas.
Kaip Tamsioji sesuo.
Apsisuk.
Dabar...
Mum abiem priklauso dalelė protėvių palikimo.
Gražu.
-Skaitei? -Žinoma, skaičiau.
Kai princesė Naimirija atvyko į Dorną, ką nuvedė pas savo vyrą?
-Vyrą. -Kuo jis vardu?
Lordas kažkoks.
Jei atsakysi "Lordas kažkoks:, Septa Marlou įsius.
Ji juokinga, kai įsiutus.
Tu visada tokia, kai nerimauji.
Kokia?
Nemaloni.
Nerimauji, kad tėvas su sūnum nustums tave į šešėlį.
Nerimauju tik dėl mamos.
Tikiuosi, tėvas susilauks sūnaus.
Kiek prisimenu, to tik ir troško.
Nori, kad jis turėtų sūnų?
Noriu skraidyt su tavim drakonui ant nugaros.
Pamatyt stebuklus už Siaurosios jūros ir valgyt tik pyragus.
-Aš rimtai. -Niekada nepokštauju apie pyragus.
Nesijaudini dėl savo padėties?
Man patinka ši padėtis. Gana patogi.
-Kur eini? -Namo. Jau daug valandų.
Princesė Naimirija plukdė savo roinarus Siaurąja jūra 10 000 laivų.
Jie spruko nuo persekiotojų iš Valyrijos.
Ji paėmė į vyrus Lordą Morsą Martelį iš Dorno
ir sudegino savo laivyną Saulės ietimi.
Taip siekė parodyt žmonėms, kad neverta bėgti.
-Ką darai? -Tu prisimeni.
-Jei Septa pamatys knygą... -Velniop Septą.
Reinira!
Jis sveiksta.
Truputį paaugo, jūsų kilnybe.
Ar galit pasakyt, kas tai?
Nusiuntėm klausimų į Citadelę.
Ieško tekstų panašiems atvejams.
Mažas įbrėžimas dėl sėdėjimo soste. Niekai.
Karalius ruošdamasis gimdymui patiria didžiulį stresą.
Maišatis prote gali paveikt ir kūną.
Kad ir kas būtų, tai neturi būt pagarsinta.
Turim vėl išvalyt.
Ši žaizda atsisako gyt, didysis mokytojau.
Galėčiau pasiūlyt kateterizaciją?
Kateterizacija būtų išmintinga gydymo kryptis, jūsų malonybe.
-Skaudės... -Gerai.
Gerai.
Daugiau laiko sėdi toj vonioj, nei aš soste.
Tai vienintelė vieta, kur šiom dienom man patogu.
Drungnas.
Šiltas tiek, kiek leidžia meisteriai.
Ar jie nežino, kad drakonai mėgsta karštį?
Po tokio nemalonaus nėštumo,
nenustebčiau, jei išperėsiu tikrą drakoną.
Jis bus mylimas ir branginamas.
Reinira jau paskelbė, kad turės seserį.
Tikrai?
Net sugalvojo vardą.
Galėčiau paklaust?
Visenija.
Parinko drakono kiaušinį lopšiui. Sakė, kad priminė jai Veigarą.
Dievai, būkit gerai.
Ši šeima jau turi savo Viseniją.
Ar ką nors girdėjai iš savo brangaus brolio?
Nieko nuo tada, kai paskyriau jį Miesto sargybos vadu.
Lažinuosi, kad jis pasirodys turnyre.
Jis niekada negalėdavo atsispirt arenai.
Turnyre?
Švęsit pirmojo sūnaus, kurio dabar neturi, gimimą?
Juk supranti,
kad kūdikiui pimpaliukas neužaugs, jei jis jo neturi.
Tas kūdikis - berniukas, Eima.
-Taip. -Aš tuo tikras.
Dėl nieko nebuvau toks tikras.
Sapnas... Buvo aiškesnis už prisiminimą.
Mūsų sūnus gimė su Eigono geležine karūna.
Išgirdau kanopų griausmą,
skylančius skydus ir skambančius kalavijus.
Ir aš užkėliau mūsų sūnų į Geležinį sostą.
Kai skambėjo Didžiosios Septos varpai ir visi drakonai riaumojo kaip vienas.
Gimė su karūna.
Apsaugokit, Dievai. Gimimas ir šiaip nėra malonus.
Ar tai paskutinis kartas, Viseri?
Vieno kūdikio netekau lopšy. Du gimė negyvi.
Du nėštumai nutrūko per anksti.
Penki. Ir dvigubai tiek metų.
Žinau, mano pareiga pagimdyt tau įpėdinį.
Atleisk, jei tave nuvyliau. O nuvyliau.
Ne.
Gedėjau dėl visų negyvų kūdikių.
Pasveikinkit vadą!
Kai perėmiau vadovavimą Sargybai, jūs buvot paklydę mišrūnai.
Badaujantys, be drausmės.
Dabar jūs - gauja šunų. Pasisotinus ir pasirengus medžioklei.
Mano brolio miestai suvargo.
Buvo leidžiama klestėt bet kokiems nusikaltimams.
To nebebus.
Nuo šios nakties Karaliaus uostas išmoks bijot aukso spalvos.
Stokis!
Ne... Ne, ne, ne!
Žagintojas!
Ne! Ne, ne, ne...
Vagis!
Ne!
Žudikas!
Tai buvo precedento neturinčios visokių nusikaltėlių gaudynės.
Tavo brolis surengė viešą spektaklį, pats skelbė nuosprendžius.
Jiems reikėjo dviejų žirgų vežimo.
Išvežt nukirstas galūnes, kai viskas buvo baigta.
Dievai, būkit geri.
Princas negali veikt taip nebaudžiamai.
-Broli. -Deimonai.
Tęsk. Kažką sakei apie mano nebaudžiamumą.
Turi pasiaiškint dėl savo veiksmų su Miesto sargyba.
Tavo nauji auksiniai apsiaustai vakar naktį padarė įspūdį, taip?
Tikrai?
Miesto sargyba - ne kalavijas, kurį gali pakelt kada užsimanęs.
Tai karūnos tęsinys.
Sargyba užtikrina karūnos įsakymų vykdymą. Sutinki, lorde Strongai?
-Mano prince, nemanau... -Viešas
jėgos ir žiaurumo demonstravimas neatitinka mūsų įsakymų.
Didikai iš visų karalystės kampelių
plūsta į Karaliaus uostą dalyvaut mano brolio turnyre.
Norit, kad juos apiplėštų? Išžagintų? Nužudytų?
Gal to nežinai, nes neišeini iš Raudonosios pilies.
Bet žmonės mano, kad Karaliaus uoste siautėja nusikaltėliai.
Mūsų miestas turi būti saugus visiems jo žmonėms.
Sutinku.
Tik viliuosi, kad nesuluošinsi pusės gyventojų siekdamas tikslo.
Laikas parodys.
Paskyrėm princą Deimoną vadu, kad prižiūrėtų tvarką ir teisingumą.
Nusikaltėliai turi bijot Miesto sargybos.
Ačiū už paramą, lorde Korli.
Jei tik princas būtų taip atsidavęs savo žmonai,
kaip darbui, jūsų malonybe.
Tave senokai matė Veile ar Runų uoloj.
Manau, mano bronzinė kalė džiaugiasi be manęs.
Ledi Rėja - tavo žmona. Garbinga ir kilni Veilo dama.
Sakoma, Veile vyrai kruša avis, o ne moteris.
Galiu užtikrint, avys ten gražesnės.
Varge...
Pasižadėjai Septynetui gerbt savo žmoną santuokoj.
Mielai perleisiu ledi Rėją jums, lorde Haitaueri.
Jei norit, kad moteris sušildytų jums lovą.
Jūsų paties žmona neseniai mirė.
Ar ne taip?
Otai.
Turbūt dar nesi pasirengęs pradėt naują etapą.
Žinai, kaip mano brolis mėgsta tave provokuot. Neturėtum jam nuolaidžiaut?
Atsiprašau, jūsų malonybe.
Ši Taryba skyrė daug išteklių,
kad Miesto sargyba atitiktų jūsų standartus.
Įgyvendink mano įstatymus, bet suprask:
tokie spektakliai kaip vakarykštis neliks be atsako.
Supratau, jūsų malonybe.
Karaliaus uoste padėtis blogėja nuo mano močiutės mirties.
Galų gale...
ši nauja Miesto sargyba gali būt visai į naudą.
Kas neduoda ramybės, mano prince?
Galiu atsiųst kitą.
Gal dar skaisčią.
Galbūt keletą.
Galėčiau parūpint ir su sidabriniais plaukais.
Jūs - Deimonas Targarienas.
Karakso raitelis, Tamsiosios sesers valdovas.
Karalius negali jūsų pakeist.
Būkit pasveikinti!
Žinau, daugelis sukorė ilgą kelią dėl šių žaidynių.
Bet pažadu, jūs nenusivilsit.
Kai matau puikius riterius šioje arenoje,
regiu grupę lygiųjų mūsų istorijoj.
Ir ši didi diena
tapo dar džiaugsmingesnė dėl žinios, kuria mielai su jumis dalinuosi.
Karalienė Eima pradėjo gimdyt!
Tegu Septyneto globa apgaubia visus kovotojus.
Paslaptingasis riteris?
Ne. Koulas iš Audros žemių.
-Nesu girdėjus apie Koulus. -Princese Reine Targarien.
Nuolankiai prašau Karalienės, kurios niekada nebuvo, palaiminimo.
Sėkmės tau, pusbroli.
Mielai priimčiau, jei manyčiau, kad jos reikia.
Galėtum gaut Barateono liežuvį.
Liežuviai nepakeičia įpėdinio. Tegu pučiasi.
Lordo Stokvorto dukra pažadėta tam jaunam Tarlio skvairui.
-Lordo Masėjaus sūnus? -Jie susituoks,
kai tik jis taps riteriu.
Tegu pasiskubina.
Girdėjau, ledi Elinora po suknele slepia išsipūtusi pilvą.
Pirmyn! Nagi.
Ką žinot apie serą Kristoną Koulą, sere Haroldai?
Seras Kristonas žemakilmis. Lordo Dondariano palydovo sūnus.
Bet nepaisant to ir fakto, kad jis ką tik nuvertė nuo žirgų
abu Barateono vaikinus, aš taip nepasakyčiau.
Princas Deimonas iš Targarienų giminės.
Miesto princas dabar išsirinks pirmą varžovą!
Pirmuoju varžovu
princas Deimonas renkasi serą Gveiną Haitauerį iš Senamiesčio,
vyriausią Karaliaus Rankos sūnų.
Penki drakonai už Deimoną.
-Šaunuolis, dėde. -Ačiū, princese.
Dabar beveik neabejoju, kad nugalėsiu žaidynėse, ledi Alisent.
Jūsų palaiminimas tą užtikrino.
Sėkmės, mano prince.
Stumk. Nagi. Stumk!
Kas dedasi?
Kūdikis kojom į priekį, jūsų malonybe. Visi bandymai apsukt nepavyko.
Stumk!
-Stumk! -Darykit jai ką nors.
Davėm tiek aguonpienio, kiek galima, nerizikuojant kūdikiu.
Jūsų karalienė - stipri moteris. Kaunasi iš visų jėgų.
Bet to gali neužtekt.
-Ne! -Eima.
-Eima, aš čia, čia. -Padėk man.
-Meldžiu. Aš nenoriu. -Aš čia. Viskas gerai, viskas gerai.
Čionai. Viskas bus gerai. Tau viskas bus gerai.
Imk už rankos.
-Nudėk jį! -Ir diena subjuro.
Kažin, ar taip dera švęst būsimo karaliaus gimimą.
Su beprasmišku žiaurumu.
Praėjo 70 metų nuo karaliaus Meigoro mirties.
Tie riteriai žali kaip vasaros žolė.
Nė vienas nematęs tikro karo.
Lordai pasiuntė juos į turnyro aikštę
su plieniniais kumščiais ir kapšais, pilnais sėklos.
Negi jie elgsis garbingai ir grakščiai?
Stebuklas, kad po pirmo kraujo neprasidėjo karas.
Kito kelio nėra.
Kūdikį turėsim išpjaut iš gimdos.
-Tu sakai... -Melosai.
Jūsų malonybe.
Jei galėtumėt...
Per sudėtingą gimdymą tėvas kartais būna priverstas
priimt neįmanomą sprendimą.
Nagi, sakykit.
Paaukot vieną arba netekt abiejų.
Yra tikimybė išgelbėt vaiką.
Šios technikos mokoma Citadelėj.
Perpjaunama gimda ir išlaisvinamas kūdikis.
-Bet moteris netenka daug kraujo... -Septyni pragarai, Melosai.
Galit išgelbėt kūdikį?
Turim veikt dabar arba palikt viską dievų valiai.
Seras Kristonas Koulas stos prieš serą Deimoną Targarieną.
Prieš miesto princą!
Ietis!
-Viseri... -Taip.
Dabar išims kūdikį.
Aš tave myliu.
Ką?..
Kas dedasi?
Ne, viskas gerai.
Kas... Kas dedasi?
-Ne, Viseri. Ką jie daro? -Jie išims kūdikį.
-Kaip jie... -Viskas gerai.
-Viseri, prašau. Man baisu. Ne... -Viskas gerai.
-Nebijok. -Kas dedasi?
-Jie išims kūdikį. -Ne...
-Viskas gerai. -Prašau.
Jie turi išimt kūdikį.
O, ne. Ne! Ne!
Atliksiu pirmą pjūvį tarp pirmo...
-Ne! -Prašau tvirtai ją laikyt.
-Viseri, ne! Meldžiu! Ne, ne! -Nebijok.
Atverkit. Atverkit.
Kalaviją!
Princas Deimonas Targarienas nori tęst kovą ginklais.
Pasiduok.
Dievai. Jis iš Dorno.
Norėčiau paprašyt princesės palaiminimo.
Linkiu sėkmės, sere Kristonai.
Princese.
Sveikinu, jūsų malonybe.
Turit sūnų.
-Berniukas? -Jūsų įpėdinis, malonybe.
Ar judu su karaliene išrinkot vardą?
Beilonas.
Jie laukia tavęs.
Įdomu, ar per tas kelias valandas, kurias gyveno brolis,
mano tėvas pagaliau pasijuto laimingas.
Tėvui reikia tavęs
labiau nei bet kada.
Aš niekada nebūsiu sūnus.
Kur Reinira?
Jūsų malonybe, šią tamsą valandą nė vienas nenorim apie tai kalbėt,
-bet reikalas labai skubus. -Koks reikalas?
Jūsų įpėdinystės.
Po pastarųjų tragedijų likot be akivaizdaus įpėdinio.
Karalius turi įpėdinį, milorde.
Kad ir kaip dabar sunku, jūsų kilnybe,
manau, kad labai svarbu paskelbt įpėdinį
dėl karalystės stabilumo.
Įpėdinystė nustatyta precedentu ir įstatymu.
Sužinosim jo vardą?
Deimonas Targarienas.
Jei Deimonas neturėtų konkurencijos,
tai galėtų destabilizuot karalystę.
Karalystę? Ar šią Tarybą?
Nė vienas nežinom, ką Deimonas darytų būdamas karalium.
Bet nekyla abejonių dėl jo ambicijų.
Žiūrėkit, ką jis padarė su auksiniais apsiaustais.
Miesto sargyba visiškai jam ištikima. 2000 vyrų kariauna.
Tą kariauną pats jam davei, Otai.
Deimoną skyriau Įstatymų magistru. Bet tu sakei, kad jis tironas.
Kaip Iždininkas sakei, kad jo išlaidumas nuskurdins karalystę.
Tavo sprendimu Deimonas tapo Sargybos vadu.
Dalinė priemonė, jūsų malonybe.
Tiesa ta, kad Deimonas turi būt kuo toliau nuo dvaro.
Deimonas - mano brolis, mano kraujas.
Ir jis turės vietą mano dvare.
Tegu turi tą vietą, jūsų malonybe.
Bet jei dievai atsiųs jums dar vieną tragediją...
-tyčia ar netyčia... -Tyčia?
Ką čia kalbi?
Brolis mane nužudys? Pagrobs mano karūną?
Tikrai?
Tik nereikia.
Deimonas turi ambicijų. Bet ne dėl sosto.
Tam jam trūksta kantrybės.
Dievai dar nesukūrė žmogaus,
kuriam trūksta kantrybės siekiant absoliučios valdžios.
Tokiom aplinkybėm,
nebūtų nukrypimas, jei karalius įvardintų savo įpėdinį.
Kas dar gali pretenduot?
Karaliaus pirmagimis.
Reinira? Mergina?
Geležiniam soste karalienės dar nebuvo.
Tik dėl tradicijos ir precedento, lorde.
Jei Tarybai labai rūpi tvarka ir stabilumas,
tai galim jas suardyt, po 100 metų paskelbę merginą įpėdine.
Deimonas būtų antras Meigoras arba dar blogiau.
Jis impulsyvus ir žiaurus.
Šios Tarybos pareiga apgint nuo jo karalių ir karalystę.
Atleiskit, malonybe, bet aš tiesą matau taip.
Žinau, kad kiti man pritaria.
Nepriversit manęs rinktis tarp brolio ir dukters.
Nereikės, jūsų kilnybe. Yra ir kitų pretendentų.
Jūsų žmona, lorde Korli? Karalienė, kurios niekada nebuvo.
Reinė - vienturtė Džeherio vyriausio sūnaus dukra.
Ji turės didžiulę įtaką Didžiojoje taryboje.
-Ir jau turi įpėdinį palikuonį. -Prieš kelias akimirkas
skelbei, kad remi Deimoną!
-Jei negalim sutart dėl įpėdinio... -Mano žmona ir sūnus negyvi!
Neketinu stebėt, kaip varnos lesa jų lavonus.
Nedelsiant siųsk varną į Senamiestį.
Mano ponia.
Brangioji.
Kaip Reinira?
Jis neteko mamos.
Karalienę mylėjo visi.
Šiandien galvojau apie tavo mamą.
-Kaip laikosi jo malonybė? -Labai nusiminęs.
Todėl pakviečiau tave.
Manau, galėtum pas jį nueit. Paguost.
Jo kambariuose?
Nežinočiau, ką sakyt.
Liaukis.
Jis apsidžiaugs lankytoja.
Gali apsivilkt vieną iš mamos suknelių.
Ledi Alisent Haitauer, jūsų malonybe.
Kas, Alisent?
Maniau, paglobosiu jus, malonybe.
Atsinešiau knygą.
Labai miela. Ačiū.
Mano mėgstamiausia.
Žinau, kaip aistringai mėgstat istorijas.
Taip. Mėgstu.
Kai mirė mano mama,
žmonės apie mane kalbėjo mįslėmis.
O aš norėjau, kad kas nors tiesiog paguostų dėl to, kas nutiko.
Labai užjaučiu, jūsų malonybe.
Ačiū.
Vėl vienintelė įpėdinė.
Gal išgerkim už savo ateitį?
Tylos! Kalbės princas!
Tylos!
-Princas! -Kalba, kalba.
Prieš pradedant, jūsų malonybe.
Turiu pranešimą, kuriuo privalau pasidalint.
Vakar naktį
princas Deimonas nupirko vieną iš pasilinksminimo namų Šilko gatvėj.
Palinksmint Miesto sargybos karininkams ir kitiems savo draugams.
Karalius ir Taryba ilgai gailėjosi, kad esu kitas eilėje į sostą.
Bet jų troškimai ir maldos nepadėjo. Manęs lengvai nepakeisi.
Dievai duoda, dievai atima.
-Jis sveikino princą Beiloną... -Karaliaus sūnų.
Paskelbė jį...
Įpėdiniu vienai dienai.
Patikrinau pranešimą su trim nepriklausomais liudininkais.
Visų liudijimu vakare vyko šventė.
Tu išpjovei Užkariautojo atvaizdą, broli.
Tu pasakei?
-Nesuprantu tavęs. -Kreipsiesi į mane "jūsų malonybe",
arba Karaliaus sargyba nupjaus tau liežuvį.
Įpėdinis vienai dienai. Tu pasakei?
Visi gedim savaip, jūsų malonybe.
Mano šeima ką tik buvo sunaikinta.
Bet užuot palaikęs mane ar Reinirą,
nusprendei švęst savo iškilimą!
Kvatojai su savo kekšėm ir padlaižiais.
Taryboj neturi sąjungininkų, tik mane.
Visada tave užstojau.
Ir viską, ką tau daviau, metei man atgal į veidą.
Visada bandei mane tik išsiųst.
Į Veilą, į Miesto sargybą. Bet kur, kad tik nebūčiau prie tavęs.
10 metų esi karalius ir nė karto
nepasiūlei man būt tavo Ranka.
-Kodėl turėčiau? -Nes aš tavo brolis.
-Ir drakono kraujas tirštas. -Tai ko taip giliai mane įdūrei?
Visada sakiau tik tiesą. Matau, koks yra Otas Haitaueris.
-Nepajudinama ir ištikima ranka. -Šunsnukis.
Antras sūnus, kuris nieko nepaveldi, bet viską pasiglemžia.
Otas Haitaueris garbingesnis, nei tu kada nors būsi.
-Jis tavęs negina. Aš ginčiau. -Nuo ko?
Nuo tavęs paties.
Tu silpnas, Viseri.
Ir ta siurbėlių Taryba tą žino. Jie tyko tave sumedžiot.
Nusprendžiau įvardint įpėdinį.
-Aš tavo įpėdinis. -Jau nebe.
Iškart grįši į Runų uolą pas savo žmoną.
Ir paklusi be ginčų.
Karaliaus įsakymu.
Jūsų malonybe.
Tėve.
Balerionas paskutinis matė senąją Valyriją prieš pražūtį.
Matė jos didybę ir ydas.
Ką matai, žiūrėdama į drakonus?
Ką? Nuo mamos laidotuvių nepratarei man nė žodžio.
-O aš pasiunčiau tavo sargybą... -Atsakyk man.
Tai svarbu.
Ką matai?
-Turbūt matau mus. -Pasakyk man.
Visi sako, kad Targarienai artimesni dievams nei žmonėms.
Bet taip sako dėl mūsų drakonų.
Be jų būtume kaip visi kiti.
Mintis, kad mes valdom drakonus, - tik iliuzija.
Žmogus niekada neturėtų juokaut su tokia galia.
Tai lėmė Valyrijos žūtį.
Jei pamiršim istoriją, tas pats nutiks mums.
Targarienas turi tą suprast, jei nori būt karalius.
Arba karalienė.
Atleisk, Reinira.
Iššvaisčiau metus po tavo gimimo. Vis troškau sūnaus.
Paveldėjai geriausias mamos savybes.
Žinau, ji padarė viską, kad būtum iškili karalienė valdovė.
Tavo įpėdinis - Deimonas.
Deimonas nesutvertas karūnai.
Bet tikiu, kad tam sutverta tu.
Korlis iš Velariono namų,
Potvynių lordas ir Driftmarko valdovas.
Aš, Korlis Velarionas,
Potvynių lordas ir Driftmarko valdovas...
prisiekiu būti ištikimas karaliui Viseriui ir jo įpėdinei princesei Reinirai.
Prisiekiu jiems ištikimybę
ir ginsiu juos nuo visų priešų laisva valia ir be apgaulės.
Prisiekiu seniems ir naujiems dievams.
Tai ne paprastas gestas, Reinira.
Drakono balnas - vienas dalykas.
Bet Geležinis sostas - pavojingiausia vieta karalystėj.
Aš, lordas Hoberas Haitaueris,
Pietų Švyturys, Citadelės gynėjas
ir Senamiesčios balsas,
prisiekiu būti ištikimas karaliui Viseriui ir jo įpėdinei princesei Reinirai.
Prisiekiu jiems ištikimybę ir ginsiu nuo visų priešų..,
-Karaksai. -...laisva valia ir be apgaulės.
Prisiekiu seniems ir naujiems dievams.
Duok ranką.
Aš, Boremundas Barateonas, prisiekiu būt ištikimas...
Turiu tau pasakyt dar kai ką.
Gal tau bus sunku suprast, bet privalai išgirst.
Mūsų istorijos.
Sakoma, kad Eigonas iš Drakono uolis dairėsi kitapus Juodųjų vandenų.
Ir rado ten turtingą kraštą nukariavimui.
Bet į užkariavimus jį vedė ne vien ambicijos.
Tai buvo sapnas.
Kaip Deinė numatė Valyrijos galą,
Eigonas numatė žmonių pasaulio pabaigą.
Ji prasidės nuo siaubingos žiemos, atkeliaujančios iš tolimos šiaurės.
Aš, Rikonas Starkas, Vinterfelo lordas...
Eigonas matė absoliučią tamsą, kurią nešė tie vėjai.
Ir tai, kas joje slypi, sunaikins gyvųjų pasaulį.
Kai ateis ta didžioji žiema, Reinira,
visas Vesterosas turi su ja kovot.
Jei norim, kad žmonių pasaulis išliktų, Targarienai turi sėdėt
Geležiniame soste.
Karalius arba karalienė.
Stiprūs, kad suvienytų karalystę prieš šaltį ir tamsą.
Eigonas pavadino savo sapną "Ledo ir ugnies giesme".
Šią paslaptį nuo Eigono laikų karaliai perduoda įpėdiniams.
Dabar turi prisiekt, kad ją saugosi.
Prisiek man, Reinira.
Prisiek.
Aš, Viseris Targarienas, pirmas jo vado...
Andalų, Roinarų ir Pirmųjų žmonių karalius...
Septynių karalysčių valdovas ir Krašto globėjas
skelbiu Reinirą Targarien, Drakono uolos princesę,
Geležinio sosto įpėdine.