Blekheiveno sienos - iš neįkopiamo bazalto.
Pilį juosia gilus, sausas griovys.
Ji puikiai apsaugota nuo dorniečių puolimo.
Gal mano sostas mažesnis,
man patinka, kur jis pastatytas.
Vaizdas į pievas - kerintis.
Taip sakė karalienė Alisanė, kai ji pagerbė mudu su tėvu...
Sakyk, lorde Dondarionai,
ar mano promočiutė tikrai buvo tokia graži?
Tas buvo prieš pusamžį, princese.
Taip.
Nemandagu, princese.
Jis vyresnis už mano tėvą.
Nemandagu prašyt mano rankos.
Kitas.
Ir vaikas?
Blekvudas - sena šeima, turinti galingą armiją.
Kadaise jie valdė Upių žemę kaip karaliai.
Pirmųjų žmonių kraujas iki šiol teka jų gyslom.
Prašom.
Mano princese.
Mus sieja senas ryšys. Nuo tada, kai Lukas Blekvudas,
mano prosenelio prosenelis, padėjo drakonui kariaut.
Taip. Blekvudai išties pakeitė karo eigą.
Mano kraujas - pirmųjų žmonių. Mūsų istorija giliai įsišaknijus šioj žemėj.
Čia, kur gyvena jūsų šeima.
Jei pasirinksit mane, princese, jūsų dienos bus nesunkios,
o naktys saugios, nes saugosiu jus.
Saugosi? Princesė turi drakoną, bukaproti.
Brakenai!
Prie jo įprasčiau.
Noriu pamatyt kitą ir vakarieniaut.
Bailys.
Einam.
Pasidėkit kalavijus, mulkiai!
Įspėk uostą. Tegu kapitonas Osvinas ruošia laivą.
Po trijų dienų turim būt Biterbridže.
Mielai pati nusiirčiau į Karaliaus uostą,
jei baigtume šią kvailą atranką.
Nežiūrėkit, princese.
Per valandą turėtume pasiekt sausumą, princese.
Kaip manai, kaip jis reaguos?
Į tai, kaip atsisakėt kiekvieno Jo Malonybės atsiųsto kandidato,
ar į tai, kad nutraukėt kelionę dviem mėnesiais anksčiau?
Slėpkitės!
Princese!
Ar viskas gerai? Kvieskit meisterį.
Viskas gerai.
Pridėkit prie krėslo.
Tu su karūna.
Vadini save karalium?
Kai sutriuškinom Triarchiją, buvau pramintas Siaurosios jūros karalium.
Bet žinau, kad yra tik vienas tikras karalius, Jūsų Malonybe.
Mano karūna ir Pakopų salos - jūsų.
Kur lordas Korlisas?
Išplaukė namo, į Driftmarką.
Kas dedas Pakopų salose?
Potvyniai, krabai...
Ir 2000 negyvų Triarchijos korsarų,
užmautų ant kuolų. Tai įspėjimas kitiems.
Stokis.
Karalystė tau skolinga, brolau.
Eikš.
Ne, ne. Čia mūsų vaikystė.
Deimonas eidavo į bordelius.
Jis laimėdavo turnyrus, gaudavo damas. O aš būdavau namie su...
Ne, ne. Nebenoriu apie tai šnekėt.
Mama tave mylėjo labiau. Tai ne paslaptis.
Tikrai.
Mūsų mama nepaisė nei taisyklių, nei papročių, nei tradicijų.
Deja, nebuvau didis karys.
Sveikinu su pergale.
Ačiū, princese.
Gal princas Deimonas norėtų pamatyt galeriją?
Jis dar nematė gobeleno, kurį jums dovanojo Norvosas ir Kohoras.
Gal nori pamatyt gobeleną?
Tas jo nedomina.
Aš noriu pamatyt.
Tai nepraleisk galimybės.
Mėgusiuos viena.
Dar vyno.
Kaip sakiau, tu buvai numylėtinis.
Ne. Tu. Sakau tau.
Spėju, kad kelionėj nepasisekė?
Kenčiau kiek galėjau.
Kiekvienas Septynių karalysčių riteris ir lordas bando tau įtikt.
Kokia kančia.
Merginos nedažnai renkasi net iš dviejų gerbėjų.
Ką jau kalbėt apie daugiau.
Tie vyrai ir berniukai nebando man įtikt.
Jie nori mano vardo ir Valyrijos kraujo savo palikuonims.
Manau, tai romantiška.
Kaip romantiška būt įkalintai rūmuose ir gimdyt įpėdinius.
Atsiprašau.
Ar jis labai piktas?
Karalius labai stengėsi dėl tavo kelionės.
Jis nervingas.
Bet džiaugiuos, kad tu namie.
Pastaruoju metu turiu nedaug draugų.
Norėčiau tikėt, kad aš vis dar dama Alisenta, bet...
Bet visi žiūrėdami į mane mato tik karalienę.
Ir aš tavęs pasiilgau.
Maniau, kad tu patenkintas Drakono uola.
Kodėl grįžai?
Juk grįžai ne tik dėl to, kad paerzintum mano tėvą.
Na?
Ko nori?
Tik namų šilumos.
Nemaniau, kad šiuose namuose jauties jaukiai.
Tikriausiai tave pakeitė nuotykiai.
Subrendai.
Per ketverius metus jūs taip pat subrendot, princese.
Prie dėmesio įprasit.
Dėmesys dar pakenčiamas, bet galiu apsieit be viso kito.
Mano tėvas nori išleist mane už lordo, turinčio didžiausius rūmus.
Galėtų būt ir blogiau.
Santuoka - tai politinė sąjunga.
Po vestuvių galėsit elgtis kaip norit.
Vyrams tai politinė sąjunga.
O moterims - mirties nuosprendis.
Jei tai būtų tiesa, būčiau jau seniai atsikratęs savo Bronzine kale.
Tavo žmonai pasisekė.
Tu jos neapvaisinai.
Abejoju, kad vaikas galėtų augt tokioj priešiškoj aplinkoj.
Mano mama buvo verčiama gimdyt vaikus iki mirties.
Aš nenoriu tokio likimo.
Jūsų mamą ištiko tragedija.
Bet šis pasaulis - tragiškas.
Negalima gyvent baimėj,
nes neteksit geriausių dalykų.
Nenoriu gyvent baimėj.
Noriu ramybės.
Būtumėt vieniša.
Pakopų salos turėjo būt užimtos dėl karalystės.
Bet per kelias dienas iškeitėm
Krabšėrį į Jūrų gyvatę.
Tai akivaizdus priekaištas
dėl damos Leinos ir karalienės Alisentos.
Prabėgo daug metų nuo to įvykio su jo dukra.
Jis negali taip ilgai pykt.
Jūrų gyvatė - per daug išdidus žmogus, Jūsų Malonybe.
Jo išdidumas buvo sutryptas. Gal galima užgydyt tą žaizdą?
Bijau, kad dėl lordo Korlio išdidumo reiktų nerimaut mažiausiai.
Nenoriu jūsų dar labiau baugint, Jūsų Malonybe,
bet mano brolis atsiuntė nemalonią žinią iš Senojo miesto.
Lordas Korlisas pradėjo derybas
su Bravoso jūrų lordu.
Jis ketina išleist savo dukterį Leiną už jūrų lordo sūnaus.
Jei Velarijonai sudarytų sąjungą su Laisvaisiais miestais,
tuomet mums reiktų siekt savo vedybinio susitarimo.
-Labanakt, sere Kristonai. -Gerai išsimiegokit, princese.
Kur einam?
Eik velniop, vaiki.
Jis pavadino mane vaikiu.
Nori žinot, kad mirsi, vaikeli?
Leisk paimt.
Visi išeikit.
Tavo prisilietimas malonesnis.
Ačiū, vyre.
O dabar pašnekėsim apie didį geležinį sostą.
Ir kieno subinė jame.
Mūsų gerasis karalius paskelbė savo dukrą,
merginą, savo įpėdine.
Ragana!
Bet jam gimė kūdiki.
Sūnus!
Tai kuris sėdės soste?
Kuris? Brolis?
Duktė? Ar princas, trejų?
Reinira.
Karalystės grožis.
Jauna ir graži mergina.
Mylima visų.
Bet ar ji taps galinga karaliene?
-Ar ji bus silpna? -Silpna!
Eigonas, merginų princas, nori sosto.
Jis turi du dalykus, kurių neturi Reinira.
Užkariautojo vardą.
Ir pimpalą.
Melas! Paskalos!
Taip, teisingai.
Bet taip mano didžioji paprastuomenės dalis.
Eigonas turi tapt įpėdiniu.
Jų norai nieko nereiškia.
Reiškia, jei tikitės kada nors juos valdyt.
Bent vieną vakarą norėčiau išsilaisvint nuo palikimo naštos.
Keturi variniai, žiurke. Karaliaus uoste
mes mokam už malonumus.
-Ei! -Stok, vaiki!
Palauk. Aš jį rasiu.
Nuo ko bėgi?
Sere Harvinai.
Princese.
Ne.
Sėkmės, berneli. Kitą kartą taip nepasiseks.
Patiko, ar ne?
Nežinia, kada vėl paragausiu laisvės.
Užeikit.
Atsiprašau, Jūsų Malonybe. Jus kviečia karalius.
Jau vėlu.
Taip, Jūsų Malonybe.
Kas čia per vieta?
Žmones ateina to, ko nori.
Dulkintis - malonumas.
Tiek moterims, tiek vyrams.
-Santuoka - tai pareiga. Taip. -Ar viskas gerai?
Bet ji nesulaiko mūsų nuo to, ko norim.
Galim dulkint ką norim.
Deimonai.
Princese.
Princese, jūs... Susižeidėt?
Pranešiu vadui.
Ne.
Mano šalmas.
Štai.
Baigėt?
Ačiū.
Stokit.
-Atsiprašau, kad taip vėlai, milorde. -Kas nutiko?
Pasiuntinys turi naujienų iš Baltosios kirmėlės.
Ar aš jūsų belaisvis?
Kadaise buvau tavo belaisvė.
Tau pasisekė, kad saugau tave.
Išgerk ir mąstysi aiškiai.
Man nereikia eilinės kekšės apsaugos.
Aš neeilinė.
Tuomet neeilinės kekšės.
Pakeičiau savo gyvenimą.
Supratau, kad tokia profesija šiam gyvenime gero neduos.
Visad buvai nenuorama.
Sunkios pamokos nemalonios. Tai kančia.
Misarija...
Už kambarį sumokėsi išeidamas.
Prašom.
Kas nutiko?
Atsiprašau, kad atėjau taip anksti, Jūsų Malonybe.
Turiu...
Nemalonių naujienų.
Norėjau jums pasakyt prieš tarybos susirinkimą.
Tik ne Jūrų gyvatė.
Deja, tai liečia princesę, mano karaliau.
Jai kas nors negerai?
Nelengva pasakot tėvui apie jo dukters klaidas.
Nenorėjau nieko sakyt, bet...
Ką ji padarė?
Vakar princesę buvo sekama.
Už pilies sienų.
Malonumų namuose.
Ir ką?
Ji ten buvo su savo dėde.
Toks elgesys merginoms nepriimtinas.
Ypač princesėms.
Koks elgesys?
Ar privalau sakyt, Jūsų Malonybe?
Atėjai į mano miegamąjį ir kaltini mano dukrą.
Sakyk. Aiškiai.
Deimonas su Reinira kartu buvo...
Malonumų landynės gilumoj.
Santykiavo.
Tai melas.
Tau kažkas melavo.
Norėčiau, kad tai būtų tiesa, Jūsų Malonybe.
Kas skleidžia šiuos paistalus?
Tuoj pat atvesk tą žmogų.
Išlupsiu jam akis.
Kaip jūsų patarėjas, turiu patikimus informatorius.
Šis manęs nė karto nesuklaidino.
Keli tarnai paliudijo, kad matė princesę
sėlinančią iš karaliaus uosto,
persirengusią berniuku, pelėdos valandą.
Tave taip valdo ambicijos, kad seki mano dukrą?
Šnipinėji ją?
Lauki progos sugriaut jos reputaciją?
Neturiu tokių ketinimų, Jūsų Malonybe.
Manai, kad esi gudrus?
Tavo planas akivaizdus.
Taip nori savo kraujo geležiniam soste,
kad apšneki mano vaiką?
Nešdinkis.
Išeik. Tuoj pat.
Jūsų Malonybe.
Ne.
Aš apsirengus, Anora. Užeik.
Princese.
Užeik.
Princese, turiu pranešimą nuo karalienės.
Kas vakar įvyko?
Apie ką tu?
Mano tėvas švaistosi kaltinimais, kurie kelia nerimą.
Ar buvai su savo dėde?
Aš...
Nemačiau jo daug metų. Mes pramogavom mieste.
Pasakok viską, Reinira.
Tavo tėvas mane kuo nors kaltina?
Kad gėriau vyną? Kad išėjau iš rūmų sutemus?
Dulkinais su Deimonu malonumų namuose.
Tai siaubingas kaltinimas.
Tikrai? Targarienų papročiai keisti.
-Deimonas neturi ribų. -Alisenta.
Jūsų Malonybe, sese. Juk žinai...
Aš to nedaryčiau. Juk netiki tokiom paskalom.
Tėvas paskalų neskleidžia.
Jis buvo suklaidintas. Negalėjo to matyt.
-Kodėl ne? -Nes to nebuvo.
-Jam sakė... -Sakė?
Kas taip sakė tavo tėvui?
Aš princesė.
Abejot mano vertybėm - išdavystė.
-Tiksliai nežinau... -Tėvas tau nesakė?
Jis pranešė karaliui.
Nugirdau.
Kaltini mane,
nes nugirdai šmeižtą?
Noriu tau padėt, Reinira.
Negali būt.
Gėrėm smuklėj.
Keliose smuklėse.
Buvo vėlu. Norėjau eit namo.
Deimonas norėjo tęst.
Jis mane lydėjo, todėl neturėjau pasirinkimo.
Tęst.
Viešnamy?
Jis nusivedė mane į pasirodymą.
Tik žiūrėjau. Nieko nedariau.
Deimonas ėmė gert ir...
Paliko mane dėl kažkokios kekšės.
Turėjau susivokt.
Tai tu ne...?
Ar tikrai turiu tave įtikinėt?
Deimonas manęs nelietė.
Prisiekiu savo mamos atminimu.
Buvo kvaila atsidurt tokioj padėty,
kad būtų abejojama tavo vertybėm.
Karalius ieško tau tinkamo vyro.
Aš taip pat.
Jei tas lordas manytų, kad tu...
Suteršta...
Tai viską sugadintų.
Žinau, Jūsų Malonybe.
Gailiuos.
Karalius nori susitikt, prince.
Patraukit rankas, po galais.
Mano duktė.
Net neneigsi?
Prieš bandydamas teisintis turiu suprast kaltinimus.
Tu ją išniekinai.
-Ir nieko nesakai. -Koks skirtumas, brolau?
Būdami Reiniros amžiaus
dulkinomės visuose Šilko gatvės viešnamiuose.
Buvom jauni vyrai.
-O ji - mergina. Tavo dukterėčia. -Reinira - suaugus moteris.
Geriau tegu pirmą kartą būna su manim, nei su kekše.
Tu sumautas...
Sugadinai ją.
Koks lordas norės ją vest tokios būklės?
Koks skirtumas, ką mano kažkoks lordas?
Jūs - drakonas. Jūsų žodis - tiesa ir įstatymas.
Visą gyvenimą tave užstodavau.
Bet tavo širdis tamsesnė, nei maniau.
Turėčiau jos atsisakyt, kaip atsisakiau tavęs.
Ir viską užbaigt.
Išleiskit ją už manęs.
Kai pasiūliau jum savo karūną, sakėt, kad galiu gaut viską.
Noriu Reiniros.
Imsiu ją tokią ir vesiu pagal rūmų tradicijas.
Tu jau vedęs.
Tai nesulaikė Eigono Užkariautojo, jis vedė antrą kartą.
Tu ne užkariautojas, o maras, atsiųstas sunaikint mane.
Leiskit man vest Reinirą.
Ir sugrąžinsim Drakono namams didybę.
Žinoma. Trokšti ne mano dukters, ar ne?
O mano sosto.
Grįžk į Veilą, Deimonai.
Pas savo teisėtą žmoną.
Bandyk savy atrast garbės likučius.
Arba ne.
Man tas nerūpi. Svarbu, kad tavęs nebematyčiau.
Kaip norit, brolau.
Ar šnekėjai su ja?
Ne.
Reinirai nebūdinga meluot.
To negaliu pasakyt apie tavo brolį.
Manai, kad jis melavo?
Ar jis dažnai sako tiesą?
Kuo jam naudinga taip šnekėt?
Jis nori tave pažemint.
Kad ir kas įvyko, Reinira taip pat kalta.
Deimonas norėjo jai pakenkt.
Deimonas su Reinira turi drakono kraujo.
Jie nenuoramos, nenuspėjami.
Ji prisiekė, kad išsaugojo skaistybę.
Aš ja tikiu.
Šis durklas priklausė Eigonui Užkariautojui.
O prieš tai - Einarui.
O prieš tai...
Nežinia.
Prie Eigono mirtį,
paskutinis Valyrijos ugniavaldys paslėpė savo giesmę pliene.
"Iš mano kraujo išnirs žadėtasis princas."
"Jo giesmė bus ledo ir liepsnos giesmė."
Šią pareigą perleisiu tau.
Šių žinių našta...
Svarbesnė už sostą.
Už karalių.
Svarbesnė už tave. Už tavo troškimus.
Džaheris būtų tavęs atsisakęs.
Dėl melo?
Galėjai paklaust manęs, kas iš tiesų nutiko.
Tiesa nesvarbi, Reinira. Svarbus požiūris.
Tu padarei klaidą.
Dėl to kentėsim abu.
Jei būčiau gimus vyru, galėčiau miegot su kuo noriu.
Galėčiau turėt tuziną nesantuokinių
vaikų ir nieks net nemirkteltų.
Tu teisi. Bet gimei moterim.
Tai atimsi mano titulą ir paskelbsi įpėdiniu Eigoną?
Norėčiau!
Bet turiu suvienyt karalystę, o ne dar labiau skaidyt.
Piršliavimas baigtas.
Tekėsi už sero Leinoro Velarijono ir nesipriešinsi.
Už Jūrų gyvatės sūnaus. Gal išgydyčiau tavo politinį galvos skausmą?
Tu - mano politinis galvos skausmas!
Tavo santuoka su seru Leinoru Velarijonu
sujungs dvi galingiausias karalystės šeimas.
Kai turėsim tiek drakonų ir laivynų,
nieks nedrįs mums priešintis.
Drakono namai taps vieningi ateities kartoms.
Ką darysi su maitvanagiu, sukančiu ratus apie tavo sostą?
Su kokiu maitvanagiu?
Su savo patarėju.
Otas Haitaueris ištikimai ir patikimai tarnavo dviem karaliams.
Jis nori, kad Eigonas taptų įpėdiniu.
Jo nesulaikys nieks.
Jis mane šnipinėjo, norėdamas pakenkt.
Šneki apie Užkariautojo viziją,
galios poreikį ir karalystės vienybę.
Kaip galima to pasiekt,
kai tavo patikimiausias patarėjas rūpinasi tik savim?
Kiekvienas lordas ir dama, kurie pas mane ateina,
kiekvienas mano tarybos ir buvusių tarybų narys
rūpinasi savo interesais.
-Tai neišvengiama. -Nesutinku.
Atliksiu įpėdinės pareigą, tekėsiu už sero Leinoro.
Bet pirma tu atlik karaliaus pareigą.
Jūsų Malonybe.
Penkios dienos.
Prašau, Jūsų Malonybe?
Tai buvo prieš kurį laiką.
Detalės blanksta atminty.
Mano tėvas buvo sveikas karys, drakonų raitelis
savo jėgų žydėjime.
Džaheris surengė karališką medžioklę,
tapęs karaliaus patarėju.
Po penkių dienų mano tėvas mirė.
Net turnyrai trunka ilgiau.
Beilonas Narsusis.
Veigaro raitelis.
Geležinio sosto įpėdinis.
Jam trūko skrandis.
Dievų humoro jausmas - tamsus.
Buvo liūdna diena.
Puikiai ją pamenu.
Taip. Tau tai buvo gera diena.
Džaheris tave paskelbė patarėju, vietoj Beilono.
Aš į tai žvelgiu kitaip, Jūsų Malonybe.
Tai buvo pareiga.
Kilniai tarnavai mano seneliui paskutinėm jo gyvenimo dienom.
Išmokei mane būt karalium.
Man garbė, Jūsų Malonybe.
Per penkias dienas...
Iš eilinio žmogaus Džaherio rūmuose,
tapai antru galingiausiu žmogum.
Man smalsu...
Per kiek laiko tapai svarbesnis už karalių?
Jūsų Malonybe.
Niekuomet nepamiršiu Eimos mirties.
Bet Alisent man padėjo gedėt.
Tai buvo apgalvota.
Tik dabar suprantu, kaip gerai apgalvota.
Tai absurdas.
Karalienė jus myli.
Kiek žinau, jūs mylit ją.
Tavo interesai nebesutampa su karalystės interesais.
Tavo sprendimai netinkami.
Patarėjas kartais turi pasakyt karaliui nemalonią tiesą,
Jūsų Malonybe.
Antraip...
Jis netinkamas pavaldinys.
Buvai ištikimas pavaldinys, Otai.
Karalystė ir karalius tau amžinai skolingi.
Bet nebegaliu pasitikėt tavo nuomone.
Prašom.
Atsiprašau, kad trukdau taip vėlai, princese.
Ruošiau ilgai.
Netinkamai virtas gėrimas
gali būt neveiksmingas arba nemaloniai...
Netinkamai virtas?
Atsiprašau. Kas čia?
Arbata, princese.
Siunčia karalius.
Atsikratysit nepageidaujamų pasekmių.