PŪĶA NAMS
Melnostas mūri ir celti no gluda bazalta.
Un pili iejož dziļš, sauss aizsarggrāvis.
Tā ir labi nocietināta pret jebkādiem dorniešu iebrukumiem.
Lai gan pils nav no lielākajām,
tā atrodas skaistā vietā.
Skats uz pierobežas laukiem ir iedvesmojošs.
Tā teica karaliene Alīsenne, kad pagodināja mūs...
Valdniek Dondarion,
mana vecvecmāte tiešām bija skaista?
Pagājis pusgadsimts, princese.
Tieši tā.
Tas bija necienīgi, princese.
Tas vīrs ir vecāks par manu tēvu.
Viņš rīkojas necienīgi, piesakoties uz manu roku.
Nākamais!
Un tagad - bērns.
Blekvudi ir sens nams ar iespaidīgu armiju.
Savulaik valdīja Upjzemēs kā karaļi.
Viņu dzīslās rit pirmļaužu asinis.
Lūdzu.
Mana princese.
Mūsu saikne ir spēkā kopš laikiem, kad Lūkass Blekvuds,
mana vectēva vectēvs palīdzēja Pūķim Iekarotājam.
Jā, bez Blekvudiem viņiem būtu gājis plāni.
Mūsu pirmļaužu asinis ir cieši saistītas ar šo zemi,
kuru jūsu nams izvēlējies par savu.
Princese, jūsu dienas būs vieglas,
bet naktis drošas manā aizstāvībā.
"Aizstāvībā"? Princesei ir pūķis, muļķa bambāli.
Braken!
Tas jau ir labāk.
Sauciet nākamo, lai tiekam vakariņās.
Gļēvulis.
Beidzam.
Zobenus nost, muļķi!
Lieciet kapteinim Osvinam gatavot kuģi.
Pēc trim dienām jābūt Rūgtajā tiltā.
Es pati aizairētu uz Karaļa ostu,
lai izbeigtu šo balagānu.
Neskatieties, princese.
Pēc stundas būsim galā, princese.
Kā viņš, jūsuprāt, to uzņems?
To, ka atraidījāt visus preciniekus,
vai to, ka beidzāt divus mēnešus pirms laika?
Slēpieties!
Princese!
Viss labi? Jā? Sauciet mestru!
Man nekas nekaiš.
Pievienojiet tronim.
Tev ir kronis.
Vai dēvē sevi arī par karali?
Kad sakāvām triarhiju, mani iesauca par Šaurās jūras karali.
Bet es zinu, ka ir tikai viens patiesais karalis.
Mans kronis un Pakāpieni pieder jums.
Un kur ir Korlīss?
Viņš devās mājās uz Driftmārku.
Kas sargā Pakāpienus?
Paisumi, krabji
un 2000 beigtu triarhijas korsāru,
kuru kauli balo kā brīdinājums.
Celies!
Valsts tev ir parādā pateicību, brāli.
Nāc!
Nē, nē. Tāda bija mūsu bērnībā.
Dīmons klīda pa pasauli,
uzvarot turnīros un valdzinot dāmas, bet es sēdēju mājās...
Nē, nē, tas nav apstrīdams.
Tu biji mātes mīlulītis. Nē, tas nav nekāds noslēpums.
Tā bija.
Mūsu māte neturēja cieņā ne paražas, ne tradīcijas, ne likumus.
Un es nebiju liels karotājs.
Apsveicu ar uzvaru!
Pateicos, princese.
Varbūt princis Dīmons vēlētos apskatīt galeriju?
Viņš vēl nav redzējis gobelēnus, Norvosas un Kohoras dāvanu.
Gribi redzēt gobelēnus?
Viņam tādas lietas ir vienaldzīgas.
Es gribētu tos redzēt.
Tad neliedz sev šo prieku.
Es tos baudīšu viena.
Vēl vīnu!
Kā jau teicu, tevi mīlēja vairāk.
Nē, tā bija. Bija. Goda vārds.
Tu vīlies turnejā?
Es pacietu, cik ilgi spēju.
Tevi apbrīno visi karalistes augstdzimušie jaunekļi.
Mocības!
Meitenēm reti ļauj izvēlēties starp diviem preciniekiem,
kur nu vēl starp diviem desmitiem.
Šie vīri un zēni neapbrīno mani.
Viņi vēlas manas valīriešu asinis savām atvasēm.
Manuprāt, tas ir diezgan romantiski.
Cik romantiski - tikt iespundētai pilī un stumt laukā bērnu pēc bērna.
Piedod.
Vai viņš dusmojas?
Karalis ļoti nopūlējās, lai sarīkotu šo turneju.
Viņš ir sašutis.
Bet es priecājos, ka esi mājās.
Man ir palicis tik maz draugu.
Man šķiet, ka esmu tā pati Alisenta,
bet visi tagad redz vienīgi karalieni.
Man arī tevis trūka.
Pūķakmenī tu šķiti tik apmierināts.
Kādēļ esi atgriezies?
Diez vai tavs vienīgais nolūks ir kaitināt manu tēvu.
Nu?
Ko tu gribi?
Tikai māju mieru.
Nedomāju, ka tu šajās mājās jūties īpaši mierīgi.
Lai gan pēc piedzīvotā tu esi mainījies.
Mazliet pieaudzis.
Arī tu šo četru gadu laikā esi pieaugusi, princese.
Tu pieradīsi pie uzmanības.
Es paciešu uzmanību, bet nevaru izturēt pārējo.
Tēvs ir gatavs mani pārdot jebkuram lielākās pils īpašniekam.
Tā nav sliktākā samaksa.
Laulība ir tikai politiska vienošanās.
Kad apprecēsies, varēsi darīt, ko vēlies.
Varbūt vīriešiem laulība ir politiska vienošanās.
Sievietēm tas ir nāves spriedums.
Kaut tā būtu, sen būtu ticis vaļā no savas bronzas kuces.
Tavai sievai ir laimējies.
Tu neesi pagādājis viņai bērnu.
Šaubos, vai tik naidīgs klēpis spētu iznēsāt bērnu.
Mana māte bija spiesta radīt mantiniekus, līdz tas iedzina viņu kapā.
Es atsakos pieņemt tādu likteni.
Tas, kas notika ar tavu māti, ir liela nelaime.
Bet šī pasaule ir ciešanu pilna.
Tu nedrīksti dzīvot bailēs,
jo tā var zaudēt labāko, ko dzīve var dot.
Es nevēlos dzīvot bailēs.
Tikai vienatnē.
Ļoti vientuļas izredzes.
Pakāpienus bija paredzēts pievienot valstij,
bet izrādās,
ka krabju barotāja vietā ir nākusi jūras čūska.
Tā ir skaidra atspēlēšanās,
ka lēdijas Lēnas vietā izvēlējāties karalieni Alisentu.
Kopš tās jezgas ir pagājuši vairāki gadi.
Nevar būt, ka viņš to vēl piemin.
Jūrasčūska ir pārmēru lepns vīrs, jūsu gaišība.
Un viņa lepnums ir ievainots. Varbūt varam šo brūci dziedēt?
Korlīsa lepnums nav mūsu lielākā nelaime.
Negribu jūs lieki satraukt,
bet brālis sūta sliktas ziņas no Senpilsētas.
Valdnieks Korlīss esot sācis sarunas
ar Brāvosas valdnieku.
Viņš grasās izprecināt savu meitu jūrkunga dēlam.
Ja Velarionu nams dibinātu savienību ar Brīvpilsētām...
tad mums vajadzētu meklēt savu laulību savienību.
-Arlabunakti, sīr Kriston! -Saldu dusu, princese!
Kurp mēs ejam?
Lasies malā, puika!
Mani nosauca par puiku.
Vai gribi zināt savu nāvi, bērns?
Dod man.
Ejiet. Visi.
Tev ir daudz vieglāka roka.
Paldies, vīrs.
Tagad nonākam pie dižā Dzelzs krēsla!
Kura dibenu tas spiedīs?
Krietnais karalis par mantinieci ieceļ meiteni.
Savu meitu!
Kuce!
Bet tad viņam piedzimst bērns.
Dēls!
Bet kam piederēs krēsls?
Kurš tas būs? Brālis?
Meita? Vai trīsgadīgais princītis?
Rinīra.
Valstības prieks.
Tik jauna un trausla meitene.
Visas tautas mīlule.
Bet vai no viņas iznāktu stipra valdniece,
vai tikai nīkule? -Nīkule!
Bet arī mazais Īgons var ilgoties kāpt tronī.
Viņam ir divas lietas, kā Rinīrai trūkst:
iekarotāja vārds
un metamais!
Meli! Tie ir meli!
Jā, tas ir joks,
bet daudzi mazļaudis tam piekrīt, jo Īgons ir zēns.
Viņu vēlmēm nav nozīmes.
Tām ir liela nozīme, ja kādudien domā pār viņiem valdīt.
Kaut uz vienu nakti gribu aizmirst mantojuma nastu.
Četri graši, ielas žurka. Karaļa ostā
visam ir sava cena.
-Ei! -Stāvi! Puika!
Pagaidi. Es viņu atradīšu.
No kā tu bēdz?
Sīr Hārvin.
Princese?
Nē.
Uzmanies, puika. Nākamreiz tev tā nelaimēsies.
Tev patika?
Kas zina, kad vēl jutīšu brīvības garšu.
Iekšā!
Piedodiet, gaišība, karalis lūdz jūs pie sevis.
Ir jau ļoti vēls.
Jā, gaišība.
Kas šī par vietu?
Šeit cilvēki nāk ņemt to, ko vēlas.
Redzi, jāšanās ir bauda.
Tiklab sievietei, kā vīrietim.
-Laulība ir pienākums. Jā. -Vai tev viss kārtībā?
Bet tas mūs neattur darīt to, ko gribam.
Jāties, ar ko gribam.
Dīmon?
Princese?
Princese, kaut kas noticis?
Man jāziņo komandierim.
Nē.
Ķiveri.
Ņem.
Viss?
Paldies.
Nē.
-Piedodiet par vēlo stundu. -Kas ir?
Ziņnesis no Baltā Tārpa.
Vai esmu tavs gūsteknis?
Kā es reiz biju pie tevis?
Esmu tava aizstāve - tev par laimi.
Tas kliedēs miglu.
Kam man parastas padauzas aizstāvība?
Nemaz neesmu tik parasta.
Tad ne tik parastas padauzas.
Esmu atteikusies no tās dzīves.
Tagad zinu, ka ar miesas tirgu nekur tālu netikšu.
Tu nekad neesi sēdējusi dīkā.
Sūru mācību negaida, to pacieš.
Misārij...
Promejot samaksā par istabu.
Iekšā!
Kas noticis?
Piedodiet par tik agru traucējumu.
Man ir...
satraucoša ziņa.
Gribēju to pavēstīt zem četrām acīm, pirms sanāk padome.
Jūrasčūska?
Diemžēl runa ir par princesi, mans karali.
Kaut kas noticis?
Nav viegli stāstīt tēvam par viņa meitas gaitām.
Es svārstījos, vai vispār ko teikt, bet...
Kas ar viņu ir?
Princese vakar vakarā redzēta
aiz pils mūriem
prieka namā.
Un tad?
Viņa uzdzīvojusi ar tēvoci.
Viņu uzvešanās bija tāda, kas nepiedien meitenei.
Vai princesei.
Kāda uzvešanās?
Man tiešām tas jāsaka, gaišība?
Tu stāvi manā guļamkambarī un apsūdzi manu meitu.
Tad runā! Skaidri!
Dīmonu un Rinīru redzēja kopā.
Prieka nama dzīlēs.
Kopojamies.
Tie ir meli.
Tev kāds melo.
Kaut tā būtu, gaišība.
Kurš pienesa šīs baumas?
Gribu šo tenkotāju redzēt,
un es viņam izduršu acis.
Kā jūsu labā roka es izvēlos uzticamus ziņu avotus,
un šis mani vēl nekad nav pievīlis.
Turklāt arī vairāki kalpotāji atzinās, ka redzējuši, kā princese
pūces stundā iezogas pa vārtiem no Karaļa ostas.
Viņa bija pārģērbusies par pāžu.
Varaskāre tevi tā pārņēmusi, ka liec izsekot manu meitu?
Izspiegot?
Gaidi pirmo iespēju iznīcināt viņas labo slavu?
Man nav tāda nolūka, gaišība.
Tu mīli viltības.
Viss ir skaidrs.
Tik ļoti alksti redzēt Dzelzs tronī savu pēcnācēju,
ka esi gatavs iznīcināt manu?
Ej projām.
Ej. Ej prom.
Jūsu gaišība.
Nē.
Esmu apģērbusies, Anora. Iekšā!
Princese.
Nāc!
Princese, karaliene sūta ziņu.
Kas vakar notika?
Kādā ziņā?
Mans tēvs apsūdz tevi satraucošos nodarījumos.
Tu biji kopā ar tēvoci?
Ai, es...
Mēs sen nebijām tikušies. Viņš mani aizveda uz pilsētu.
Izstāsti visu, Rinīra.
Kādas ir apsūdzības?
Es dzēru vīnu? Pēc tumsas izgāju no pils?
Jājies ar Dīmonu prieka namā.
Tas ir derdzīgs apvainojums.
Vai tad? Tārgārjeniem ir savādas ieražas.
-Un Dīmons nezina mēru. -Alisenta...
Gaišība, māsa, tev jāzina, ka es...
Es nekad... Tu nevari ticēt tādām baumām.
Mans tēvs netenko.
Tad viņš ir maldināts. Viņš to nevarēja redzēt.
-Kāpēc ne? -Tāpēc, ka tas nav noticis.
-Viņam teica, ka tu... -Teica?
Kas viņam to stāstīja?
Es esmu princese.
Manas tikumības apšaubīšana ir valsts nodevība.
-Es nezinu, kas tieši... -Tēvs tev neteica?
Viņš ziņoja karalim.
Es noklausījos.
Tātad tu apsūdzi mani apmelojumos,
ko noklausījies?
Es gribu palīdzēt, Rinīra.
Tas nevar būt.
Mēs dzērām krogā.
Vairākos krogos.
Kļuva vēls, un es gribēju iet mājās,
bet Dīmons vēlējās turpināt.
Viņš bija mans pavadonis, man nebija izvēles.
"Turpināt".
Bordelī?
Viņš aizveda mani uz izrādi. Es...
Es tikai skatījos, neko nedarīju.
Tad Dīmons sāka dzert,
pameta mani un atrada sev slampu.
Es rīkojos muļķīgi.
Tātad jūs nemaz...
Man tas tiešām jāatspēko?
Dīmons man nepieskārās.
Zvēru pie savas mātes piemiņas.
Bija muļķīgi pieļaut,
ka par tavu godu var rasties šaubas.
Karalis tev meklē labu pāri.
Es arī.
Ja šis vīrietis domātu, ka tu esi...
apkaunota,
visam būtu beigas.
Es zinu, gaišība.
Es nožēloju.
Princi, jūs izsauc karalis.
Novāciet savas pretīgās rokas!
Mana meita.
Tu pat neliegsies?
Man jāzina apsūdzība, pirms mēģinātu to atspēkot.
Tu viņu aptraipīji.
-Tu joprojām klusē. -Kāda tam nozīme, brāl?
Rinīras gados
mēs izjājām visus Zīda ielas prieka namus.
Mēs bijām jaunekļi.
-Viņa ir meitene. Tava brāļameita! -Rinīra ir pieaugusi sieviete.
Labāk, lai pirmā reize ir ar mani nekā ar kādu jākli.
Tu, draņķi...
Tu esi viņu iznīcinājis.
Kurš augstmanis viņu tagad precēs?
Pie pakaļas, ko domā kāds valdnieciņš!
Tu esi Pūķis. Tavs vārds ir patiesība un likums.
Es visu mūžu esmu tevi aizstāvējis,
bet tava dvēsele ir vēl melnāka, nekā domāju.
Būtu jāatņem viņai mantošanas tiesības, kā atņēmu tās tev,
un miers.
Izprecini viņu man.
Kad atnesu savu kroni, tu solīji atlīdzību.
Es gribu Rinīru.
Es viņu apprecēšu saskaņā ar nama paražām.
Tev jau ir sieva.
Īgonam Iekarotājam bija divas.
Tu neesi Iekarotājs. Tu esi sērga, kas uzsūtīta mani iznīcināt.
Dod man Rinīru par sievu,
un mēs atdosim Pūķa namam tā īsto spožumu.
Nu protams, tu netīko pēc manas meitas, vai ne?
Tu gribi troni.
Atgriezies Ielejā, Dīmon.
Pie savas likumīgās sievas.
Mēģini saglābt pēdējās vēl atlikušās goda driskas.
Vai arī ne.
Man vienalga, tikai pazūdi no manām acīm pavisam.
Kā vēlies, brāl.
Runāji ar meitu?
Nē.
Rinīra nemēdz melot.
Ko nevar teikt par tavu brāli.
Tu domā, ka viņš melo?
Vai viņš bieži saka patiesību?
Kāds viņam labums no tādas atzīšanās?
Lai pazemotu tevi.
Lai kas tur būtu noticis, Rinīra nav bez vainas.
Tāpēc, ka Dīmons centās viņu samaitāt.
Dīmonam un Rinīrai ir pūķu asinis.
Viņi ir nerimtīgi, pārsteidzīgi.
Viņa zvērēja, ka joprojām ir neskarta.
Es viņai ticu.
Tas duncis reiz piederēja Īgonam Iekarotājam.
Pirms tam - Īnaram.
Un pirms tam...
To vairs neviens nezina.
Pirms Īgona nāves
pēdējie valīriešu piromanti paslēpa tēraudā savu dziesmu.
"No manām asinīm nāks Apsolītais Princis
un viņš nesīs Dziesmu par ledu un uguni."
Atbildība, kuru tev nodevu,
šo zināšanu nasta,
stāv augstāk par troni
un karali.
Tā stāv augstāk par tevi un tavām iegribām.
Džihirīss būtu atņēmis tev mantošanas tiesības.
Melu dēļ?
Tu man neesi vaicājis, kāda ir patiesība.
Tam nav nozīmes, Rinīra. Svarīgs ir šķitums.
Tu sevi padarīji ievainojamu.
Un mums abiem jāpieņem sekas.
Ja es būtu vīrietis, es varētu jāt, ar ko vēlos.
Es varētu sagulēt duci bastardu,
un neviens tavā galmā nepamirkšķinātu ne aci.
Tā ir, bet tu esi piedzimusi par sievieti.
Tāpēc tu atņemsi man titulus un iecelsi Īgonu manā vietā.
Tā būtu!
Bet man jāsaglabā valsts vienotība, nevis jāsēj jauni strīdi.
Precinieka meklējumi ir galā.
Tu bez ierunām precēsies ar Linoru Velarionu.
Ar Jūrasčūskas dēlu, lai remdētu tavas kroņa galvassāpes.
Tu esi manas kroņa galvassāpes!
Tavas kāzas ar Velarionu
apvienos valstības varenākos namus.
Kad apvienosim mūsu pūķu un flotes spēkus,
neviens neuzdrošināsies stāties mums pretī.
Pūķa nams stāvēs nelokāms arī nākotnē.
Un ko tu darīsi ar maitu liju, kas tup uz tava troņa?
Ar kādu maitu liju?
Ar savu labo roku.
Oto Haitauers ir uzticīgi kalpojis diviem karaļiem.
Viņš grib, lai Īgons manto troni,
un darīs visu, lai to panāktu.
Pat izspiegos mani, lai iznīcinātu.
Tu runā par Iekarotāja redzējumu,
par spēku un vienotību valstī.
Bet kā tu to panāksi,
ja tavs padomnieks vērpj savas intrigas?
Katram augstmanim, kas lūdz audienci,
katram mazās padomes un citu padomju loceklim
ir savas intereses.
-Tas ir neizbēgami. -Nepiekrītu.
Es pildīšu savu mantinieces pienākumu un precēšos ar Linoru.
Bet tev jāpilda karaļa pienākums.
Jūsu gaišība.
Piecas dienas.
Jā, gaišība?
Tas bija pasen.
Tādi sīkumi mēdz pagaist no atmiņas.
Mans tēvs bija sīksts karotājs un pūķu jātnieks
spēka pilnbriedā.
Džihirīss izsludināja medības
par godu viņa iecelšanai par labo roku.
Pēc piecām dienām mans tēvs bija miris.
Pat turnīri notiek ilgāk.
Belons Drosmīgais,
Vagāras jātnieks,
Dzelzs troņa mantinieks.
Nomira no zarnu pārsprāgšanas.
Dieviem tīk drūmi joki.
Tā bija tumša diena.
Es to labi atceros.
Jā. Tā bija laba diena tev.
Džihirīss iecēla tevi par labo roku Belona vietā.
Es to uztvēru citādi, gaišība.
Kā pienākumu.
Tu godam kalpoji manam vectēvam viņa mūža nogalē.
Tu man iemācīji, ko nozīmē būt karalim.
Jūs mani pagodināt.
Nieka piecu dienu laikā
parasts Džihirīsa galminieks kļuva par otro varenāko vīru valstī.
Gribu zināt,
cik ātri tu sevi nostādīji augstāk par savu karali?
Jūsu gaišība?
Es nekad neatgūšos no Immas nāves.
Bet Alisenta palīdzēja izciest ļaunāko.
Tā bija aprēķināta uzmanības novēršana.
Tikai tagad saprotu, cik precīzi aprēķināta.
Kādas muļķības!
Karaliene jūs mīl,
un zinu, ka jūs mīlat viņu.
Tavas intereses vairs nesakrīt ar valsts interesēm.
Tava spriestspēja vairs nav uzticama.
Uzticīgai labajai rokai reizēm jāsaka neērta patiesība.
Citādi
viņš nav labs kalpotājs.
Tu kalpoji uzticīgi, Oto.
Kronis un valsts tev vienmēr būs parādā.
Bet es vairs nevaru tev ticēt.
Iekšā!
Ceru, ka piedosiet vēlo traucējumu, princese.
Es to gatavoju īpaši rūpīgi.
Ja to nepagatavo pareizi,
tā var neiedarboties vai izraisīt nepatīkamas...
"Pareizi"?
Piedodiet, kas tas ir?
Tēja, princese.
To sūta karalis.
Tā jūs atpestīs no nevēlamām sekām.