Zidurile de la Blackhaven sunt din bazalt și cu neputință de trecut.
Iar castelul e înconjurat de un șanț adânc și fără apă.
Este bine întărit în fața oricăror invazii viitoare din Dorne.
Și, cu toate că jilțul meu e mai scund,
este așezat într-un loc cât se poate de plăcut.
Priveliștea asupra Mărcilor este de-a dreptul înălțătoare.
Potrivit spuselor reginei Alysanne, când ne-a cinstit pe mine și pe tatăl meu...
Spune-mi un lucru, lordule Dondarrion!
Ai găsit-o pe străbunica frumoasă, așa cum se spune?
Asta se petrecea cu o jumătate de veac în urmă, prințesă.
Da, întocmai.
A fost necuviincios, prințesă.
Bărbatul e mai în vârstă decât tata.
E necuviincios din partea lui să se ofere pretendent la mâna mea.
Următorul!
Iar acum un copil.
Casa Blackwood e străveche și are o oaste nemaipomenită.
Odinioară, domneau ca regi peste Ținuturile Riverane.
Încă le curge prin vene sângele Primilor Oameni.
Te ascultăm.
Prințesa mea!
Legătura noastră dăinuie de mult, de când Lucas Blackwood,
bunicul bunicului meu, l-a sprijinit pe Dragon în războiul său de cucerire.
Zău, Casa Blackwood a schimbat cu totul cursul luptelor!
Străbătută de sângele Primilor Oameni, istoria ne e înrădăcinată în acest ținut,
căminul casei tale.
Dacă voi fi ales să-ți fiu pereche, vei avea zile ușoare
și nopți ferite de primejdie, căci te voi apăra.
O vei apăra? Prințesa are un dragon, nătângule!
Bracken!
Aș putea prinde drag de el.
Să-l ascultăm pe următorul, apoi să luăm cina.
Ce papă-lapte!
Plecăm.
Vârâți săbiile în teacă, neghiobilor!
Trimite vorbă în port! Căpitanul Oswin să aibă pregătită corabia.
Ne așteaptă la Bitterbridge în trei zile.
Aș vâsli bucuroasă la Debarcaderul Regelui
dacă ar pune capăt spectacolului ridicol.
Ferește-ți privirea, prințesă!
Vom ajunge pe uscat într-un ceas, prințesă.
Cum crezi că va primi vestea?
Că ai respins toți pretendenții aleși de Alteța Sa
sau că ai pus capăt călătoriei cu două luni mai devreme?
Adăpostiți-vă!
Prințesă!
Ești teafără? Te-ai rănit? Chemați-l pe maester!
Sunt nevătămată.
Adaug-o la tron!
Porți o coroană.
Spui că ești rege?
Odată ce am strivit Triumviratul, m-au uns rege al Mării Înguste.
Dar știu că există un singur rege adevărat, Alteță.
Coroana mea și Insulele Stepstones îți aparțin.
Ei bine, unde e lordul Corlys?
A pornit spre casă, în Driftmark.
Cine domnește acum în Stepstones?
Mareea, crabii...
și 2.000 de corsari morți ai Triumviratului,
trași în țeapă în nisip, spre a-i preveni pe cei ce ar urma.
Ridică-te!
Regatul îți e profund îndatorat, frate.
Vino!
Nu. Așa ne-a fost copilăria.
Daemon obișnuia să dea iama în bordeluri,
câștiga turniruri și cucerea femei, pe când eu rămâneam acasă, cu...
Nu. Nici nu mă gândesc să reiau discuția asta.
Ai fost dintotdeauna preferatul mamei. Nu e cine știe ce secret.
E adevărat.
Mama nu ținea seama de obiceiuri, tradiții sau reguli.
Iar eu, din păcate, nu eram un mare războinic.
Felicitări pentru izbândă!
Mulțumesc, prințesă.
Poate că prințul Daemon ar vrea să viziteze galeria.
Nu a văzut încă tapiseriile dăruite de Norvos și Qohor.
Ai vrea să vezi tapiseriile?
Nu-l interesează asemenea lucruri.
Eu aș vrea să le văd.
Atunci, nu-ți răpi plăcerea.
Le voi admira singură.
Mai toarnă vin!
Cum spuneam, tu erai preferatul.
Nu, tu erai. Te încredințez de asta.
Călătoria nu a mers bine, bănuiesc.
Am îndurat cât de mult am putut.
Să-ți cadă la picioare toți cavalerii și lorzii tineri din Cele Șapte Regate...
Ce nenorocire!
Fetele din acest ținut au rareori de ales între doi pretendenți,
darămite între o puzderie.
Bărbații și băieții nu-mi cad la picioare.
Îmi vor doar numele și sângele valyrian pentru odraslele lor.
Mi se pare mai curând romantic.
Cât de romantic poate fi să fii captivă într-un castel și să zămislești urmași?
Iartă-mă.
Cât de mânios e?
Regele s-a străduit din răsputeri să-ți aranjeze călătoria.
E dezamăgit.
Dar mă bucur că te-ai întors.
Am descoperit că am puțini prieteni în ultima vreme.
Îmi place să cred că am rămas lady Alicent, dar...
acum toată lumea mă privește doar ca regină.
Și eu ți-am dus dorul.
Păreai nespus de fericit în Piatra Dragonului.
De ce te-ai întors?
Nu încape îndoială că nu te-ai întors doar ca să-l necăjești pe tata.
Așadar?
Ce poftești?
Doar tihna casei.
Nu credeam că te simți tihnit în această casă.
Cu toate că pari schimbat în urma aventurilor tale.
Mai copt, poate.
Și tu te-ai copt în ultimii patru ani, prințesă.
Te vei obișnui cu atenția.
Atenția o pot îndura. De restul însă m-aș putea lipsi.
Tata pare bucuros să mă vândă lordului cu cel mai mare castel.
Poți fi vândut și mai rău de-atât.
Căsătoria e doar un aranjament politic.
După nuntă, poți face orice poftești.
Căsătoria o fi un aranjament politic pentru bărbați.
Pentru femei, e o pedeapsă cu moartea.
Ce bine-ar fi! Așa aș fi scăpat de mult de cățeaua mea de bronz.
Nevasta ta a avut noroc.
Nu ai lăsat-o grea.
Mă îndoiesc că un copil ar putea crește într-un mediu atât de potrivnic.
Mama a fost silită să producă urmași până când asta i-a adus moartea.
Nu mă voi supune aceluiași destin.
Mama ta a avut parte de o tragedie.
Dar lumea în sine e tragică.
Nu poți trăi cu frica în sân.
Astfel, te vei lepăda de cele mai bune părți ale sale.
Nu îmi doresc să trăiesc cu teamă.
Ci doar fără pereche.
Ce perspectivă singuratică!
Insulele Stepstones trebuiau cucerite pentru regat,
dar în ultimele zile se pare că l-am dat la schimb
pe Surugiul Crabilor pentru Șarpele Mării.
E, fără îndoială, o ocară
pentru alegerea reginei Alicent în locul Laenei.
S-au scurs ani întregi de când i-am respins fata.
Doar nu-mi poartă pică de atunci, nu?
Hotărât lucru, Șarpele Mării e un bărbat din cale-afară de mândru, Alteță.
I-ați rănit orgoliul. Am putea oare să-l împăcăm cumva?
Mă tem că mândria lordului Corlys este cea mai mică grijă a noastră.
Nu vreau să vă tulbur și mai mult, Alteță,
dar fratele meu a trimis vești supărătoare din Orașul Vechi.
Umblă vorba că lordul Corlys ar fi purtat discuții
cu Lordul Mării din Braavos.
Are de gând să-și mărite fiica, pe Laena, cu fiul Lordului Mării.
Dacă s-ar ajunge la o alianță între Casa Velaryon și Orașele Libere...
am fi nevoiți să încheiem la rândul nostru propriul pact de căsătorie.
- Noapte bună, ser Criston! - Somn ușor, prințesă!
Încotro mergem?
Cară-te naibii, băiete!
Mi-a zis „băiete”.
Vrei să afli cum vei pieri, copile?
Dă-mi voie!
Ieșiți cu toții!
Ai o atingere mult mai blândă decât ele.
Îți mulțumesc, soțul meu.
Și iată-ne ajunși la chestiunea mărețului Tron de Fier!
Și a fundului care-l va ocupa.
Bunul nostru rege își numește fiica,
o fată, drept moștenitor.
Vrăjitoare!
Dar apoi îi vine pe lume un prunc.
Un băiat!
Deci care urmaș o să șadă pe tron?
Cine să fie, oare? Fratele?
Fiica? Sau prințișorul de trei anișori?
Rhaenyra.
Încântarea Regatului.
O fată nespus de tânără și de firavă.
Îndrăgită de toți supușii ei.
Dar ar fi ea oare o regină puternică
- ...sau ar fi plăpândă? - Plăpândă!
Tânărul prinț Aegon, care tânjește după tron,
are însă două lucruri de care Rhaenyra nu se bucură.
Un nume de cuceritor...
și un penis.
Minciuni! Defăimare!
Da, poți lua totul în glumă,
dar mulți oameni de rând cred că, băiat fiind,
Aegon ar trebui să fie urmaș.
Dorințele lor nu contează.
Ba contează nespus, dacă vrei să-i conduci într-o zi.
Măcar o noapte, aș vrea să mă eliberez de povara moștenirii mele.
Patru bănuți, haimana! În Debarcaderul Regelui,
ne plătim plăcerile.
- Hei! - Stai! Băiete!
Așteaptă! Îl prind eu.
De cine mai fugi și tu acum?
Ser Harwin!
Prințesă?
Nu face asta.
Ai grijă, băiete! Data viitoare n-o să mai fii așa norocos.
Te-ai distrat, nu?
Cine știe când voi mai gusta libertatea?
Intră!
Iertare, Alteță. Regele v-a solicitat prezența.
Ora e înaintată.
Da, Alteță.
Ce e locul ăsta?
Aici vin oamenii să ia ce vor.
Sexul e o plăcere, după cum vezi.
Atât pentru femeie, cât și pentru bărbat.
- Căsătoria e o datorie. Da. - Te simți bine?
Dar asta nu ne împiedică să facem ce vrem.
Să ne-o tragem cu cine vrem.
Daemon?
Prințesă?
Prințesă, ești rănită?
Îl înștiințez pe lordul comandant.
Nu!
Coiful meu.
Poftim.
Ai terminat?
Mulțumesc.
Oprește-te!
- Iertare pentru ora târzie. - Ce e?
Un curier aduce vești de la Viermele Alb.
Îți sunt prizonier?
Așa cum ți-am fost și eu cândva?
Sunt ocrotitoarea ta, din fericire pentru tine.
Asta te va drege.
N-am nevoie să mă ocrotească o curvă de rând.
Nu sunt deloc de rând.
Atunci o curvă deloc de rând.
Am lăsat viața aceea în urmă.
Am descoperit că nu pot ajunge prea departe în viață vânzându-mi trupul.
N-ai stat niciodată degeaba.
Învățămintele grele se trag cu chinuri.
Mysaria...
Poți plăti camera la plecare.
Intră!
Ce s-a întâmplat?
Iertare pentru ora timpurie, Alteță.
Aduc...
vești tulburătoare.
M-am gândit să vi le împărtășesc discret, înainte de întrunirea consiliului.
Nu iar Șarpele Mării!
Mă tem că este vorba de prințesă, Alteță.
A fost vătămată?
Nu e ușor să-i împărtășești unui tată isprăvile fiicei sale.
Mă gândisem să-mi țin gura, dar...
Ce a făcut?
O iscoadă a zărit-o aseară pe prințesă...
dincolo de zidurile Fortăreței...
într-un bordel.
Ce-ai spus?
Se purta necuviincios cu unchiul ei.
S-au dedat unei purtări nevrednice de o fecioară.
De o prințesă.
Ce purtare?
Chiar trebuie să o spun, Alteță?
Intri în iatacul meu și îmi acuzi fiica de ceva.
Acum vorbește deslușit!
Daemon și Rhaenyra au fost văzuți împreună.
În măruntaiele unui lupanar.
Împreunându-se.
E o minciună.
Ai fost mințit.
Ce n-aș da să fie adevărat, Alteță!
Cine se face vinovat de această bârfă?
Adu-mi-l numaidecât pe clevetitor
și îi voi scoate ochii!
Mâna Regelui are surse de informații de încredere,
iar aceasta nu m-a dus pe căi greșite până acum.
Iar mai mulți slujitori au mărturisit că au văzut-o pe prințesă
furișându-se pe porți dinspre Debarcaderul Regelui,
îmbrăcată ca un copil de casă, în toiul nopții.
Atât ești de mistuit de ambiție, încât îmi urmărești fiica?
Pui să fie spionată?
Aștepți cea mai bună șansă de a-i distruge reputația?
Departe de mine această intenție, Alteță!
Te socotești viclean.
Planurile îți sunt clare.
Ții morțiș ca urmașul tău să urce pe Tronul de Fier,
încât ești dispus să-l distrugi pe al meu?
Ieși odată!
Lasă-mă! Numaidecât.
Alteță...
Nu.
Sunt îmbrăcată, Annora. Intră!
Prințesă...
Vino!
Prințesă, am un mesaj de la regină.
Ce s-a întâmplat aseară?
Ce vrei să spui?
Tata a făcut acuzații îngrijorătoare în ce te privește.
Ai fost cu unchiul tău?
A, nu l-am...
Nu l-am mai văzut de ani buni. M-a dus în cetate să ne distrăm.
Povestește-mi totul, Rhaenyra!
Tatăl tău m-a acuzat de ceva?
Ce, că am băut vin? Că am părăsit castelul după înserat?
Că ți-ai tras-o cu Daemon într-un bordel.
Ce acuzație dezgustătoare!
Oare? Voi, Targaryenii, aveți obiceiuri perverse.
- Iar Daemon nu are opreliști. - Alicent...
Alteță... Surioară, sigur știi că în veci nu aș...
N-aș face una ca asta! Nu poți da crezare bârfelor.
Tata nu bârfește.
A fost îndrumat greșit. Sigur nu a fost martor la așa ceva.
- De ce? - Fiindcă nu s-a întâmplat.
- I s-a spus că... - I s-a spus?
Cine i-a spus asta tatălui tău?
Eu sunt prințesa.
A-mi pune la îndoială virtutea e un act de trădare.
- Nu știu exact... - Nu ți-a spus tatăl tău?
L-a înștiințat pe rege.
Am auzit fără să vreau.
Deci mă acuzi de niște bârfe...
auzite din greșeală?
Vreau doar să te ajut, Rhaenyra.
Nu-mi vine să cred...
Am băut într-o cârciumă.
În mai multe cârciumi.
Se făcea târziu și am cerut să mă întorc acasă...
dar Daemon a vrut să continue.
Cum era însoțitorul meu, nu am avut de ales.
„Să continue.”
Într-un bordel?
M-a dus la un spectacol.
Am fost doar spectator. Nu am făcut nimic.
Apoi, Daemon s-a afundat în pahare și...
m-a abandonat pentru o târfă.
Trebuia să fi știut.
Deci nu ai...?
Chiar trebuie să dezmint așa ceva?
Daemon nu s-a atins de mine.
Îți jur pe amintirea mamei mele.
A fost nesăbuit din partea ta să te pui în poziția
în care virtutea ta să fie subiect de discuție.
Regele îți caută din răsputeri o pereche bună.
Și eu, la fel.
Dacă lordul ar crede că ai fost...
pângărită...
totul s-ar nărui.
Știu, Alteță.
Îmi regret fapta.
Regele solicită o audiență, prințul meu.
Luați naibii labele de pe mine!
Fiica mea.
Nici măcar nu vei nega?
Ar trebui să înțeleg acuzația înainte de a încerca să o contest.
Ai pângărit-o.
- Și tot nu spui nimic. - Ce mai contează, frate?
Când eram de vârsta Rhaenyrei,
ne-o trăgeam prin mai toate bordelurile de pe Strada Mătăsii.
Eram bărbați tineri.
- Ea e doar o fată. Nepoata ta! - Rhaenyra e femeie în toată firea.
Mai bine să fiu eu primul decât o târfă.
Nenorocitule...
Ai distrus-o.
Ce lord o va mai lua de soție în starea asta?
Cui îi pasă de ce crede un lord?
Tu ești dragonul. Cuvântul tău reprezintă adevărul și legea.
Te-am apărat o viață întreagă,
dar inima ți-e mai neagră decât credeam.
Ar trebui să o dezmoștenesc, așa cum am făcut cu tine,
și să închei povestea.
Mărit-o cu mine!
Când ți-am oferit coroana, ai zis că îmi vei da orice.
O vreau pe Rhaenyra.
O voi lua așa cum e și ne vom căsători potrivit tradiției casei noastre.
Ești deja căsătorit.
Nu l-a împiedicat pe Aegon Cuceritorul să-și ia o a doua soție.
Nu ești niciun cuceritor. Ești o molimă, trimisă să mă distrugă.
Dă-mi-o pe Rhaenyra de soție...
și vom reda gloria de odinioară a Casei Dragonului.
Desigur. Nu după fiica mea tânjești, nu?
Ci după tronul meu.
Întoarce-te în Vale, Daemon!
La soția ta legitimă.
Căznește-te să regăsești fărâma de onoare rămasă în tine.
Sau nu face asta.
Pentru mine nu contează, câtă vreme pieri din ochii mei pe vecie.
Cum poftești, frate.
Ai vorbit cu ea?
Nu.
Rhaenyrei nu îi stă în fire să mintă.
Nu pot spune asta și despre fratele tău.
Crezi că a mințit?
Cât de des spune purul adevăr?
Cum îl ajută să mărturisească așa ceva?
Te slăbește pe tine.
Orice s-ar fi petrecut, Rhaenyra nu e nevinovată.
Doar fiindcă Daemon a încercat să o corupă.
Daemon și Rhaenyra împărtășesc sângele dragonului.
Sunt neliniștiți și sălbatici.
Mi-a jurat că e în continuare fecioară.
Iar eu o cred.
Pumnalul acela i-a aparținut cândva lui Aegon Cuceritorul.
Și, înaintea sa, lui Aenar.
Iar înaintea lui...
Cu greu putem ști.
Înainte să piară Aegon,
ultimul piromant valyrian i-a ascuns cântecul în oțel.
„Din sângele meu va sosi Prințul Făgăduit...
și al său va fi Cântecul de Gheață și Foc.”
Răspunderea pe care ți-am încredințat-o,
povara acestei cunoașteri...
este mai presus de tron,
de rege.
E mai presus de tine și de dorințele tale.
Jaehaerys te-ar fi dezmoștenit.
Pentru o minciună?
Pe mine nu m-ai întrebat ce s-a petrecut cu adevărat.
Nu contează adevărul, Rhaenyra, ci doar aparențele.
Te-ai expus.
Acum trebuie să suferim amândoi consecințele.
Dacă m-aș fi născut bărbat, m-aș putea culca cu oricine aș pofti.
Aș putea avea 12 copii din flori
și nimănui de la curte nu i-ar păsa.
Ai dreptate. Dar te-ai născut femeie.
Îmi vei răpi titlurile și îl vei numi pe Aegon în locul meu.
Așa aș face!
Dar datoria mea e să mențin regatul unit, nu să-l dezbin și mai mult.
Nu îți va mai face nimeni curte.
Te vei mărita cu ser Laenor Velaryon și o vei face fără să te împotrivești.
Fiul Șarpelui Mării. Ca să fiu un leac pentru problemele tale politice.
Tu ești problema mea politică!
Căsătoria ta cu ser Laenor Velaryon
va uni cele mai puternice case din regat.
Având deopotrivă forța dragonilor și a flotelor navale,
nimeni nu va cuteza să ni se opună.
Casa Dragonului va mai rămâne neștirbită încă o generație.
Și ce vei face cu vulturul care ți se cocoață pe tron?
Ce vultur?
Mâna ta.
Otto Hightower a slujit doi regi, cu devotament și credință.
Vrea ca Aegon să fie numit moștenitor
și nu se va da în lături de la nimic pentru asta.
De pildă, mă va spiona ca să-mi aducă pierzania.
Vorbești despre viziunea Cuceritorului
și despre nevoia de forță și solidaritate în tot regatul.
Dar cum să-ți atingi țelul,
când sfetnicul tău de nădejde își urmărește interesul?
Orice lord și orice lady care îmi cer o audiență,
toți bărbații din consiliul mic și consiliile trecute
și-au urmărit propriile interese.
- E cu neputință de evitat. - Te contrazic.
Îmi voi face datoria de urmaș și mă voi mărita cu ser Laenor.
Dar, mai întâi, fă-ți datoria de rege.
Alteță!
Cinci zile.
Nu înțeleg, Alteță.
Deși s-a întâmplat demult.
Amănuntele sunt date uitării.
Tata era un războinic și un călăreț de dragoni voinic și sănătos
în culmea gloriei sale.
Jaehaerys a organizat o vânătoare regală,
pentru a sărbători numirea lui ca Mână a Regelui.
Cinci zile mai târziu, tata zăcea mort.
Și turnirurile durează mai mult.
Baelon Viteazul...
cel care o călărea pe Vhagar...
moștenitorul Tronului de Fier.
I-a plesnit pântecele.
Zeii au un umor negru.
A fost o zi cruntă.
Mi-o amintesc prea bine.
Da. Pentru tine a fost o zi bună.
Jaehaerys te-a numit Mână în locul lui Baelon.
Nu am văzut lucrurile nicidecum așa, Alteță.
A fost o datorie.
Mi-ai slujit bunicul cu noblețe în ultimele zile.
Tu ești cel care m-a învățat să fiu rege.
Mă măguliți, Alteță.
În doar cinci zile...
ai devenit, dintr-un om de rând la curtea lui Jaehaerys,
al doilea cel mai puternic om din regat.
Și mă întreb un lucru.
Cât ți-a luat să te alegi pe tine în defavoarea regelui tău?
Alteță?
O voi jeli veșnic pe Aemma.
Dar Alicent mi-a stat alături când suferința era cumplit de îndurat.
A fost o distragere calculată.
Abia acum îmi dau seama cât de bine calculată a fost.
E un lucru de-a dreptul absurd.
Regina vă iubește...
și știu că și Alteța Sa o iubește.
Interesele tale nu se mai confundă cu cele ale regatului.
Judecata ți-a fost compromisă.
O Mână credincioasă trebuie să-i spună regelui un adevăr neplăcut
din când în când, Alteță.
Altminteri...
a dat greș ca slujitor.
Ai fost un slujitor credincios, Otto.
Coroana și regatul îți sunt îndatorați și nu te vor putea răsplăti niciodată.
Dar nu mai pot avea încredere în judecata ta.
Intră!
Iertare pentru ora înaintată, prințesă.
L-am pregătit cu mare băgare de seamă.
Dacă nu e pregătit cum se cuvine,
se poate dovedi ineficient sau ar putea avea efecte neplăcute.
Pregătit cum se cuvine?
Iartă-mă, ce e?
Un ceai, prințesă.
Din partea regelui.
Te va scăpa de orice urmări nedorite.