-Labas rytas, ledi Rėja. -Pusbroli.
-Koks šiandienos taikinys? Zuikis? -Elnias.
Puikus iššūkis. Gal reikia draugijos?
Noriu jot viena.
Sėkmės.
Vyre.
Ką veiki Veile?
Ar pagaliau nori užtvirtint mūsų santuoką?
Jei nenoriu aš, gal nori Veilo avys.
Mūsų avys juk gražesnės.
O gal broliui įgriso tavo draugija?
Jis tave iškeitė į mergaitę.
Ką dabar darysi?
Užmuši vaiką?
Ar?..
Žinojau, kad neužbaigsi.
Kreivenai!
Ačiū.
Minutėlę.
Nenoriu, kad išeitum.
Tai karaliaus sprendimas.
Sprendimas, kurio labai gailiuos.
Bet tai įvyko tavo dėka.
Pasirinkai Reinirą.
Ji prisiekė, kad yra nekalta. Aš ja patikėjau.
Norėjai ja tikėt, kaip ir jos tėvas.
Tavo informatorius klysta.
Tai tiesiog klaida. Aš to nesitikėjau.
O reikėjo!
Nereikėjo taip siekt, kad Eigonas taptų įpėdiniu!
Paklausyk, dukra.
Karalius mirs.
Po kelių metų ar mėnesių. Bet jis nesulauks senatvės.
Jei jį pakeis Reinira, kils karas. Supranti?
Karalystė jos nepriims.
Norėdama išsaugot sostą, ji lieps tavo vaikams imtis ginklo.
Neturės išeities.
Pati žinai!
Tu nekvaila, bet nenori to pripažint.
Ateina ta akimirka, Alisenta.
Arba ruošk Eigoną valdyt,
arba lik ištikima Reinirai ir melsk jos pasigailėjimo.
Kur lordas Korlisas? Jis turėtų pasitikt karalių.
Sveiki atvykę į Aukštpilę.
Ką tai reiškia, ledi Leina?
Ar šitaip Velarijonai pasitinka karalių?
Mano tėvas ką tik grįžo iš ilgos kelionės.
Jis nuskubėjo į Devyniukės menę laukt Jūsų Malonybės.
Pradėkim.
Pašalietis...
Tarp vietinių.
Lorde Larisai.
Dedešvos.
Retai žydinčios.
Paplitusios Bravose.
Jos neturėtų čia klestėt.
Bet gamta paslaptinga.
-Puikus oras. -Taip.
Bet tai tamsi diena karalystei.
Jūsų tėvas buvo geras žmogus.
Ir tavo, kuris jį pakeitė.
Bet vis tiek...
Jūsų tėvo išvykimas...
Tai atrodo neteisinga.
Ką žinai apie jo išvykimą?
Kai nieks su žmogum nesišneka, jis išmoksta...
Stebėt.
Gal jums reikalingas sąjungininkas?
Aš - karalienė. Sąjungininkų turiu daug.
Žinoma. Kad ir princesę Reinirą.
Koks tavo tikslas, milorde?
Mąstau, ar ja galima pasitikėt. Juk ji prastai jaučias.
Prastai? Nieko negirdėjau.
Atsiprašau, Jūsų Malonybe. Gal klystu.
Kai jūsų tėvas buvo atleistas, tą patį vakarą
vyriausias meisteris nunešė princesei arbatos.
-Arbatos? -Taip.
Ją atnešė vyriausias meisteris?
Kaip supratau, karaliaus nurodymu.
Tikiuosi, kad ji sveika.
Reinira išplaukė su karalium į Driftmarką.
-Vakar, auštant. -Gera naujiena.
Tikriausiai suklydau.
Net palengvėjo.
Maniau, jei pats Melosas...
Maniau, kad jos būklė rimta.
Džiugu, kad klydau.
Atsiprašau.
Eikš, pusbroli. Pažiūrėsim, ką valgysim pusryčiams.
Jūsų Malonybe.
Stokis, lorde Korlisai.
Sveikas. Gal nori prisėst?
Pusbroli!
Princese.
-Ar viskas gerai? -Puikiai.
Sveikinu, lorde Lainelai.
Nieko kito nesiūlyčiau karaliaus patarėju.
Malonu girdėt, lorde Korlisai.
Man garbė užimt tokias pareigas.
Gaila sero Oto.
Nepaisant to, kad visą gyvenimą praleidau Raudonojoj pily,
Aukštpilės menės visad daro įspūdį.
Malonu girdėt, karaliau.
Gaila, kad nesusitikom linksmesnėm aplinkybėm.
-Kaip tai? -Mirė Deimono žmona,
ledi Rija Rois.
Nelaimė medžioklėj.
Ją numetė žirgas.
Sutrupėjo jos kaklas ir kaukolė.
Keista baigtis.
Ledi Rėja turėjo puikius medžioklės ir jodinėjimo įgūdžius.
-Dievai negailestingi. -Tikrai.
Ledi Rėja buvo puiki moteris ir gera mano brolio žmona.
Apmaudu, kad jie su Deimonu neturi palikuonių.
Ji turėjo paveldėt Rundvarį.
Pasišnekėkim linksmesne tema.
-Ne, ačiū. -Ką turit galvoj, Jūsų Malonybe?
Siūlau santuoką. Tavo sūnaus, sere Leinorai
ir mano dukters, princesės Reiniros.
Mūsų šeimoms jau seniai laikas susivienyt.
Tai paskutiniai Senosios Valyrijos ramsčiai.
Tai pagarba man ir mano šeimai, Jūsų Malonybe.
Bet noriu aptart kai kurias detales,
kol mes su princese Reinira sutiksim su šiuo...
Dosniu pasiūlymu.
Kokias detales?
Norim žinot, kaip bus tvarkomas palikimas.
Reinira - mano įpėdinė.
Kai mirsiu, ji paveldės mano sostą ir titulą.
Jos ir sero Leinoro pirmagimis, nepaisant lyties,
paveldės Geležinį sostą.
Ar galiu tikėtis,
kad laikysimės Vesteroso tradicijų
ir jų vaikai gaus tėvo pavardę?
Gal jie gims Velarijonais?
Lorde Korlisai, juk nesiūlai
nutraukt Targarienų dinastijos, nes mano duktė - moteris?
Noriu tik aiškumo, Jūsų Malonybe.
Gal atnešt krėslą?
Ne. Krėslo nereikia.
Vos gimę,
sero Leinoro ir Reiniros vaikai gaus tėvo pavardę - Velarijono.
Laikysimės savo tradicijų.
Tačiau,
kai jų pirmagimis sės į Geležinį sostą,
tai tą darys kaip Targarienai.
Drakonai valdys Septynias karalystes dar 100 metų.
Visai kaip iki šiol.
Nešališkas kompromisas.
Gerai.
O dabar, jei viskas sutarta...
Tiesą sakant, džiaugiuos, kad tai tu.
Žinau, kad tokios sąjungos nesirinktum.
Nieko prieš tave neturiu, pussesere.
Ne...
Bet...
Gal tai skonio klausimas.
Man patinka kepta antis, o ne žąsis.
Negaliu to paaiškint.
Svarbu, kad stengies.
Kai kam patinka ir žąsis.
Man ji per riebi.
Kad ir kas buvo sutarta,
tavo skonio tas nepakeis. Mano taip pat.
Ką siūlai?
Įvykdykim savo pareigą tėvams ir karalystei.
O paskui,
kiekvienas valgysim ką norėsim.
Viseris nuėjo į lovą, kol jo laivas ruošiamas.
Gal aš...
Persistengiau?
Gal per daug jį spaudžiau?
Mano vyras pats plaukia į audrą.
Karaliui žema atvykt
-ir maldaut Leinoro rankos. -Kur Leinoras?
-Jie su Reinira vaikštinėja pakrante. -Gerai.
Ar jie...
Pažįstami?
Jie kartu augo.
Tai ne bėda.
Neabejoju, kad ji patinka Leinorui.
Pastaruoju metu ji labai pagražėjo.
Juk žinai, koks jis.
Jis dar jaunas.
Išaugs iš to amžiaus.
Didžiausias malonumas...
-Miegot su moterim. -Keliam savo sūnui pavojų.
Karalystės lordai atsiklaupė prieš Reinirą ir prisiekė ištikimybę.
Tai buvo prieš princo Eigono Targarieno gimimą.
Reinirai bus mestas iššūkis.
Bus puldinėjama ji, jos vyras ir jų vaikai.
Mūsų šeima valdo karalystės laivyną ir pusę drakonų.
Kvailai, keliantys Reinirai pavojų, bus sutriuškinti.
Dėl ko, Korlisai? Dėl turto, galios, šlovės?
Dėl teisingumo.
Tu turėtum tapt Septynių karalysčių karaliene.
-Iš tavęs buvo atimta karūna... -Karūnos neturėjau.
-Nes karalystė to nenorėjo. -Ištaisyčiau...
Šią kvailą klaidą bet kokiom priemonėm.
Aš tą jau pamiršau, Korlisai.
Visad baiminaus dienos, kai teks vest moterį.
Bet ji išaušo.
Tavo sužadėtinė savo valia
suteikė tau laisvę elgtis kaip nori.
Ar aš - antis, ar žąsis?
Šneku apie savo likimą, o tu šaipais.
Reinira taps Septynių karalysčių karaliene,
o tu tapsi jos karalium.
Pagalvok apie turnyrus, puotas, mūšius jūrose.
Ar šiandien užsidėsit karūną, Jūsų Malonybe.
Tu kvailys.
Tau reikalingas prisiekęs sargybinis.
Tai geriau, nei galėjom tikėtis.
Ji pati turi meilužį.
Įdomu, kas jis.
Ar tu taip pat pabudai anksti?
Norėjau jus pamatyt, princese.
Pripažįstu, kad troškau to paties.
Bėgant mūsų pažinties metams, nemažai man pasakėt.
Atsiprašau, bet atrodo, kad jus pažįstu.
Šiek tiek.
Pažįsti mane geriau.
Ne kartą sakėt, kaip nekenčiat savo padėties.
Jūsų tėvas išrinks jums vyrą.
Nesvarbu, ko nori jūsų širdis.
Išaušo ta diena.
Seras Leinoras - geras, padorus vyras. Bet jūs jo nesirinkot.
Jis buvo jums išrinktas.
Teisybė.
Jei būtų kitas kelias...
Vedantis į laisvę...
Ar juo žengtumėt?
Reinira, prieš atvykdamas čia
buvau riteris Audros žemėse.
Daug žinau apie Saulės daigo uostą,
kur mačiau išplaukiančius Esoso laivus.
Jie buvo pilni apelsinų, cinamono.
Visad norėjau sužinot, kur jie plaukia.
Prašai atostogų?
Prašau išvykt su manim.
Toliau nuo viso šito.
Nuo jūsų palikimo naštos ir sunkumų.
Palikim viską ir kartu pamatykim pasaulį.
Būsim nežinomi ir laisvi.
Galėsim eit kur norim, mylėt ką norim.
Esose...
Galėtumėt tekėt už manęs.
Iš meilės, ne dėl karūnos.
Aš valdovė, serai Kristonai.
Arba ja tapsiu.
Privalau atlikt savo pareigą.
Manai, kad rinksiuos nepadorią išeitį
dėl kelių apelsinų ir kelionės į Ašajų?
Mano pareiga - vest kilmingą vyrą iš įtakingos giminės.
Seras Leinoras bus puikus vyras.
Bet mano...
Santuoka...
Neprivalo visko užbaigt.
Sere Kristonai, mes su Leinoru susitarėm.
Aš jam leidau elgtis taip, kaip jis nori.
Jis man suteikė tokią pat teisę.
Norit, kad būčiau jūsų kekšė?
Noriu tęst tai, ką pradėjom,
kai tapot mano sargybiniu.
-Mano riteriu. -Daviau priesaiką.
Kaip jūsų sargybos riteris.
-Skaistybės priesaiką. Sulaužiau ją. -Niekam nesakysiu.
Sutepiau savo baltą skraistę. Tai viskas, ką turėjau.
Maniau, kad santuoka ištaisys šią klaidą.
Geležinis sostas svarbesnis už mane.
Svarbesnis už visus mūsų šeimos narius.
Eigonas Užkariautojas suvienijo Septynias karalystes
ir suteikė joms prasmę.
Sere Kristonai...
-Kvieskit meisterį. Kvieskit Melosą! -Atsitraukit!
Ruoškit tiglį.
Reiks siurbėlių.
Sere Kristonai.
Jus kviečia.
Princesę palikau vos prieš kelias minutes.
Kviečia ne princesė, sere.
Karalienė.
Seras Kristonas, Jūsų Malonybe.
Viskas.
Turiu subtilų klausimą, sere Kristonai.
Aš jūsų tarnas, mano karaliene.
Tai liečia princesę Reinirą.
Prašom.
Tu jos sargybinis, ištikimas jai.
Taip.
Vakaras, kai grįžo Deimonas...
Sklinda paskalos.
Tiksliau - mano tėvas gavo informacijos...
Apie pažeistas moralės normas.
Tai galėjo įvykt tarp...
Sunku patikėt, kad abejoju princesės vertybėm,
nes ją labai gerbiu. Bet...
Vis tiek mąstau, ar...
Puikiai žinau, kad jaunuoliai...
Kartais daro klaidas.
Jie nepagalvoja.
-Daro klaidas, nes... -Tai tiesa, Jūsų Malonybe.
Ta nuodėmė, apie kurią kalbat.
Tą padariau aš.
Šie kaltinimai - tai tiesa.
Pasiteisinimo nėra.
Sulaužiau savo priesaiką.
Užsitraukiau gėdą.
Nenusipelniau atleidimo.
Bet jei...
Kaip gailestinga karalienė...
galėtumėt manęs pasigailėt.
Prašau tik to.
Nekastruokit manęs.
Nekankinkit.
Gailestingai skirkit man greitą mirties bausmę.
Ačiū už atvirumą, sere Kristonai.
Gali eit.
Ilsėkitės, Jūsų Malonybe. Atnešiu siurbėles.
Jei galima, vyriausias meistre,
aš paruošiau naujus žolelių kompresus,
kurie gali būt veiksmingesni.
Neprireiks, Orvailai.
Siurbėlės visuomet padėdavo Jo Malonybei.
Jis užmigs.
Kur karalienė?
Kaip supratau, ji užsiėmus, Jūsų Malonybe.
Ar prisiminsit mane kaip gerą karalių, Lainelai?
Jūsų Malonybe.
Kas apie mane bus rašoma istorijos knygose?
Nekariavau, neužėmiau žemių, bet ir nepatyriau pralaimėjimų.
Kai kam tas patinka.
Bet nėra ką apdainuot, ar ne?
Nieks apie mane nedainuos puotose 100 metų.
Nei 500 metų.
Jūs išsaugojot karaliaus Džaherio palikimą.
Išsaugojot stiprią karalystę.
Gal geriau gyvent taikoj, nei būt apdainuojamam po mirties?
Galbūt.
Iš dalies noriu išbandymų.
Manau, kad išbandymai būtų mane padarę kitu žmogum.
Susidūrę su išbandymais dauguma to gailisi.
Kitas lordas mane užtikrintų,
kad gavęs galimybę išgarsėčiau kaip Eigonas Užkariautojas.
-Jūsų Malonybe, tai... -Tu teisus.
Tu teisus. Kaip visad.
Gal geriau nežinot.
Jo Malonybe karalius Viseris su didžiu malonu skelbia
karališkųjų vestuvių puotos pradžią.
Lanisterio šeima ir lordas Džeisonas Lanisteris.
Vakarų lordas Paramauntas ir Lietos uolos valdovas.
Haitauerio šeima ir lordas Hobertas Haitaueris.
Pietų švyturys, tvirtovės gynėjas
ir Senojo miesto balsas.
Ledi Linesė Haitauer.
Sveikinu, Jūsų Malonybe.
Radot puikų vyrą princesei.
Ačiū, lorde Džeisonai. Geresnio už serą Leinorą nerasčiau.
Na, jei čia tik sutiktuvių puota,
nenumanau, ką suplanavot vestuvėms.
Mano duktė - būsima karalienė.
Norėjau, kad tai būtų istorinės vestuvės.
Kur karalienė? Noriu pasisveikint.
Kaip suprantu, karalienė ruošiasi puotai.
Štai, kodėl kariauja vyrai.
Nes moterys nespėtų laiku pasiruošt.
Jus visuomet malonu matyt, lorde Džeisonai.
Princese. Jūsų Malonybe.
Jūsų Malonybe, princese Reinira, sveikinu.
Garbė turėt tokį svečią, sere Džeroldai.
Labai apgailestauju dėl tragiškos ledi Rėjos mirties.
Užjaučiu dėl netekties.
Ledi Rėja buvo unikalus žmogus.
Tokią pamatysim negreit.
Kaip galėtume padėt Roiso šeimai...
Lordas Korlisas iš Velarijonų šeimos.
Potvynių lordas, Driftmarko valdovas.
Ir jo žmona, princesė Reinė Targarien
ir jų sūnus, įpėdinis, seras Leinoras Velarijonas.
Būsimas karalienės vyras.
-Sužadėtini. -Sužadėtine.
Sveiki.
Susirinkom švęst.
Šis vakaras - tik pradžia.
Pagerbsim seniausią ir stipriausią karaliaus sąjungininkę - Velarijonų šeimą.
Nuo Senosios Valyrijos ir drakonų epochos laikų.
Su Targarienų šeima ir...
Karalius bus nepatenkintas. Nutraukė jo kalbą.
Haitauerio švyturys.
Ar žinai kokia spalva jis švyti, kai Senasis miestas ruošias karui?
Žalia.
Sveikinu, podukra. Tai tikras palaiminimas.
Prašom sėst.
Kuo baigiau?
Šeimų susijungimu, Jūsų Malonybe.
Taip.
Susivienijus Targarienams ir Velarijonams,
Vesterose tikiuosi pradėt naują drakonų epochą.
Po šio vakaro nedidelės puotos,
septynias paras vyks turnyrai ir linksmybės.
O galiausiai...
Galiausiai - karališkos vestuvės.
Mano dukters,
įpėdinės,
jūsų būsimos karalienės
ir sero Leinoro Velarijono - Driftmarko įpėdinio.
-Nelabai moku šokt. -Tai panašu į mūšį.
Tikiuosi, rezultatas bus kitoks.
-Jūsų Malonybe. -Ačiū, kad atėjai, dėde.
Nerimavau, kad išlindus iš tėvo šešėlio,
nuvysit Karaliaus uosto saulėj.
Bet taip nenutiko.
Žinokit, kad Senasis miestas su jumis.
Veile žmonės atsako už nusikaltimus.
Net Targarienai.
Kas tu?
Seras Džeroldas Roisas iš Rundvario.
Ir?
Aš jūsų buvusios žmonos pusbrolis.
A, taip.
Siaubas. Labai nuliūdau.
Tragiška nelaimė.
Puikiai žinai, kad tai buvo ne nelaimė.
Prisipažįstat, sere Džeroldai?
Tai kaltinimas.
Karaliaus uoste žmonės atsako už šmeižtą.
Net seni bjaurybės, kaip tu.
Tiesą sakant, džiugu, kad atėjai.
Noriu pasišnekėt apie savo palikimą.
-Apie kokį palikimą? -Mes su ledi Rėja nesusilaukėm vaikų.
Jos palikimas turėtų atitekt man.
Ji turėjo paveldėt Rundvarį, ar ne?
Po dukterėčios vestuvių
pats vyksiu į Eirį ir šnekėsiu su ledi Džeine.
Gal susitiksim, sere Džeroldai.
Ar kas nors sakė, kad tu beveik tokia pat graži, kaip tavo brolis?
Malonu girdėt, prince. Užjaučiu dėl žmonos.
Nereikia. Ji nebuvo man gera.
Žinau, kas jis.
Patrauklus meilužis.
Kas?
Seras Kristonas Koulas.
Jos sargybinis?
Pažvelk. Jis įsimylėjęs.
Targarienų princas, riteris ir drakonų raitelis.
Kiekvienos jaunos merginos svajonė.
Tik todėl, kad dar nepažįsti manęs.
Manau, seras Kristonas sutepė savo baltą apsiaustą
-tavo nuotakos skaistybės krauju. -Tyliau.
Šią klaidą reiktų ištaisyt, mano prince.
Gal ir taip.
Tai gerai. Ji žino tavo paslaptį.
O tu žinai jos paslaptį.
Ei!
Jie graži pora, ar ne?
Ką?
Princesė ir seras Leinoras.
Ei!
Seras Džofris Lonmutas.
Arba Bučinių riteris. Nežinau, kodėl mane taip vadina.
Aš dirbu. Ko nori?
Nepažįsti manęs, sere Kristonai.
Mes ši santuoka liečia mus abu.
Ei!
Jei nori ką nors pasakyt, sere Džofri, tai sakyk.
Seras Leinoras man brangus.
Kaip princesė brangi tau.
Prisiekim juos saugot. Ir jų paslaptis.
Jei jas saugosim...
Visi būsim saugūs.
Ei!
-Galima, sere Harvinai? -Žinoma, mano prince.
Ei!
Ar jūs to norit?
Nemaniau, kad mano norai ką nors reiškia.
Tai ne jums.
Leinoras - geras žmogus ir puikus riteris.
Bet bus velniškai nuobodu.
Girdėjau, kad santuoka - tai tik politinis susitarimas.
Mano santuoka neseniai iširo.
Tai imk mane.
Ar ne toks tavo tikslas?
Aš dar netekėjus, bet laikas bėga greit.
Juk tu ginkluotas.
Įveik mano tėvo sargybą.
Keliauk su manim į Drakono uolą ir vesk mane.
Ei!
Kas čia dedas, po Septynių kalvų?
Leinorai!
-Baikit! -Kur Reinira?
Paleisk mane! Paleisk!
Septyneto meilė - šventa ir amžina.
Tai gyvybės ir meilės šaltinis.
Šįvakar dėkojam ir džiaugiamės,
kad susijungia dvi sielos.
Tėve...
Motina...
Kary...
Kalvi...
Mergele...
Sene...
Nepažįstamasis.
Išgirskit jų priesaiką.
Aš - tavo. Tu - mano.
Kad ir kas nutiktų.
Aš - tavo. Tu - mano.
Kad ir kas nutiktų.
Čia, dievų ir žmonių akivaizdoj,
skelbiu...
Leinorą iš Velarijonų šeimos...
Reinirą iš Targarienų šeimos...
Vyru ir žmona.
Vienu kūnu.
Viena širdim.
Viena siela.
Dabar ir per amžius.
Sere Kristonai.