- Bună dimineața, lady Rhea! - Vere...
- Care e vânatul de azi? Iepure? - Căprioară.
O provocare pe cinste. Vrei un tovarăș?
Mai curând merg singură.
Norocul fie cu tine!
Soțul meu...
Ce vânt te aduce în Vale?
Sau ai venit în cele din urmă pentru consumarea căsătoriei?
Poate că oilor din Vale le-ar surâde ideea. Mie, nu.
„Oile sunt mai drăguțe”, nu așa spuneai?
Sau poate că fratelui tău i s-a făcut în sfârșit lehamite de tovărășia ta.
Te-a dat la o parte în favoarea unei fetișcane.
Ce ai de gând să faci acum?
O vei răpune pe copilă?
Sau...?
Știam eu că nu poți merge până la capăt.
Fricosule ce ești!
Mulțumesc.
O clipă!
Nu vreau să pleci.
Este hotărârea regelui.
Hotărâre pe care o regret amarnic.
Dar pe care tu ai înlesnit-o.
Ai ales-o pe Rhaenyra.
A jurat că e nevinovată. Iar eu am crezut-o.
Ai vrut să o crezi, aidoma tatălui ei.
Iscoada ta s-a înșelat.
O greșeală nevinovată, pesemne, dar nu am prevăzut asta.
Ar fi trebuit!
Dacă nu stăruiai necontenit ca Aegon să devină moștenitor!
Ascultă-mă, fiica mea.
Regele va pieri.
O va mai duce câteva luni sau câțiva ani, dar nu va apuca bătrânețea.
Dacă pe tron va urca după el Rhaenyra, va urma un război. Înțelegi?
Regatul nu o va accepta.
Iar pentru a-și consolida poziția, va fi nevoită să-ți răpună pruncii.
Nu va avea încotro.
Știi prea bine asta!
Deși nu ești neghioabă, alegi să închizi ochii.
Clipa aceea se apropie, Alicent.
Fie îl pregătești pe Aegon pentru domnie,
fie îi rămâi credincioasă Rhaenyrei și te rogi să fie milostivă.
Unde e lordul Corlys? Ar trebui să fie aici, să-l primească pe rege.
Bun-venit la Valul Înalt, Alteță!
Ce înseamnă asta, lady Laena?
Așa își întâmpină Casa Velaryon regele?
Tata abia s-a înapoiat din lunga sa călătorie
și a dat fuga în Sala celor nouă pentru a aștepta sosirea Alteței Sale.
Să nu mai pierdem vremea!
O venetică...
printre cei de-ai locului.
Lordule Larys!
Hibiscus.
Rareori e în floare.
Se trage din Braavos.
Firesc ar fi să nu-i meargă bine aici.
Mari sunt misterele naturii!
- Vremea a fost frumoasă. - Într-adevăr.
Totuși, este o zi mohorâtă pentru regat.
Tatăl dumitale era un om bun.
Ca și al tău, care i-a luat locul.
Cu toate astea,
felul în care a plecat tatăl dumitale...
pare întrucâtva nedrept.
Ce știi tu despre felul în care a plecat?
Când nu ești poftit nicicând să vorbești, înveți în schimb să...
observi.
Aveți, poate, trebuință de un aliat?
Sunt regina. Nu duc lipsă de aliați.
Firește. Prințesa Rhaenyra, de pildă.
Spune clar ce ai pe suflet, lordul meu.
Mă întrebam dacă poate fi de încredere, acum, că e suferindă.
Suferindă? Eu nu am auzit nimic.
Vă cer iertare, Alteță. Pesemne mă înșel.
Doar că, în seara în care tatăl dumitale a fost mazilit,
Marele Maester a dus un ceai în iatacul prințesei.
- Un ceai. - Da.
Adus de însuși Marele Maester.
La porunca regelui, din câte înțeleg.
Sper din tot sufletul că nu e suferindă.
Rhaenyra a pornit cu regele spre Driftmark.
- Ieri, în zori. - Ce veste bună!
Pesemne m-am înșelat.
Ce ușurare!
Am crezut, dat fiind că Mellos însuși...
Că starea în care se găsea era gravă.
Cât mă bucur că a fost o greșeală din partea mea!
Ne pare rău.
Vino, verișoară! Să aflăm ce putem mânca la micul-dejun!
Alteță!
Ridică-te, lordule Corlys!
Bun-venit! V-aș putea oferi un jilț?
Vere!
Prințesă...
- Te simți bine? - Minunat.
Te felicit, lordule Lyonel!
În ochii mei, ești cel mai nimerit să fii Mâna Regelui.
Amabil din partea ta să spui asta, lordule Corlys.
Alteța Sa mi-a făcut o onoare numindu-mă.
Păcat de ser Otto!
Deși îmi petrec zilele în măreața Fortăreață Roșie,
încăperile Valului Înalt mă uimesc.
Mă măguliți, Alteță.
Deși m-aș bucura să ne întâlnim în împrejurări mai fericite.
- Cum așa? - Soția lui Daemon,
lady Rhea Royce, s-a prăpădit.
Un accident la vânătoare.
A fost azvârlită de pe cal
și și-a frânt gâtul și țeasta din pricina căzăturii.
Un sfârșit neașteptat.
Lady Rhea era bine cunoscută pentru iscusința la călărit și vânătoare.
- Zeii sunt nemiloși. - Într-adevăr.
Lady Rhea era o femeie deosebită și o soție bună pentru fratele meu.
E trist că ea și Daemon nu au avut urmași.
Urma să moștenească Runestone.
Poate ar fi bine să trecem la chestiuni mai vesele.
- Nu, mulțumesc. - La ce v-ați gândit, Alteță?
Doresc să propun o căsătorie între fiul tău, ser Laenor,
și fiica mea și moștenitoarea tronului, prințesa Rhaenyra.
A sosit de mult vremea să ne unim casele prin sânge.
Cei din urmă stâlpi ai Vechii Valyrii.
Ne faceți o onoare atât mie, cât și casei mele, Alteță.
Dar mi-aș dori să lămurim anumite amănunte,
înainte ca eu și prințesa Rhaenys să acceptăm această nespus de...
generoasă propunere.
Ce amănunte?
Am dori să știm cum va fi tratată succesiunea la tron.
Rhaenyra e urmașa mea.
La moartea mea, ei îi vor reveni tronul și titlurile mele.
Întâiul născut al ei și al lui ser Laenor, băiat sau fată,
va moșteni de la ea Tronul de Fier.
Pot cuteza să presupun că,
potrivit tradiției din Westeros,
copiii lor vor lua numele tatălui?
Că se vor naște Velaryoni.
Lordule Corlys, doar nu sugerezi
ca dinastia Targaryen să se încheie cu fiica mea, doar fiindcă e femeie.
Doresc doar să limpezim lucrurile, Alteță.
Să cer să vi se aducă un jilț?
Nu. Nu am nevoie de niciun jilț.
La nașterea lor,
pruncii Rhaenyrei și ai lui ser Laenor vor lua numele tatălui lor, Velaryon.
Potrivit tradițiilor noastre.
Totuși,
în clipa în care întâiul lor născut va urca pe Tronul de Fier,
el sau ea va face acest lucru cu numele Targaryen.
Dragonii vor stăpâni Cele Șapte Regate în următorul veac.
Ca și în veacul din urmă.
Este un compromis echitabil.
Bun.
Acum, dacă nu mai e nimic de discutat...
La drept vorbind, dacă tot îmi era sortit cineva, mă bucur că tu ești acela.
Știu bine că nu m-ai alege pe mine.
Nu îți port pică, verișoară.
Nu...
Mai curând...
mă încumet să spun că ține de gust.
Prefer friptura de rață, nu de gâscă.
N-aș putea spune de ce.
Nu e ca și cum n-am încercat.
Unora le place mult gâsca.
E prea grasă pentru gustul meu.
Știu bine că înțelegerea la care vor ajunge acolo
nu va schimba nici preferințele tale, nici pe ale mele.
Și ce propui?
Să ne facem datoria față de tații noștri și de regat.
Iar după nuntă,
ne ospătăm fiecare după placul inimii.
Viserys s-a dus la culcare cât timp i se pregătește corabia.
Se poate să fi...
întrecut măsura?
Să-l fi împins la limită?
Vărul meu a ales să străbată marea pe furtună.
E nedemn pentru rege să bată drumul până aici.
- Și să ceară stăruitor mâna lui Laenor. - Unde e Laenor?
- Se plimbă cu Rhaenyra pe țărm. - Bun.
Par cumva...
apropiați?
Au copilărit împreună.
Nu apropierea e miezul problemei.
Sunt sigur că l-a cucerit deja pe Laenor.
A devenit atrăgătoare în ultimii ani.
Îi cunoști adevărata fire.
E încă tânăr.
Îi va trece.
Nu e plăcere mai mare în lume decât...
- ...să te culci cu o femeie. - Ne punem fiul în primejdie.
Lorzii regatului au îngenuncheat și i-au jurat credință Rhaenyrei.
Înainte să se nască un prinț pursânge, pe nume Aegon Targaryen.
Succesiunea Rhaenyrei va fi contestată.
Ea, soțul ei și urmașii lor vor fi ținta pumnalelor.
Casa noastră stăpânește flota regatului și jumătate din dragoni.
Toți neghiobii care vor contesta dreptul Rhaenyrei vor fi striviți.
Care e scopul, Corlys? Averea? Puterea? Mândria?
Dreptatea.
E dreptul tău să fii regina Celor Șapte Regate.
- Coroana ți-a fost răpită... - Nu am purtat-o nicicând.
- Fiindcă nu a fost voia regatului. - Iar eu aș îndrepta acea...
greșeală meschină prin orice mijloace...
Eu însămi am lăsat povestea asta în urmă, Corlys.
M-am temut mereu de ziua în care îți vei lua o soție.
Iată că ea a sosit.
Logodnica ta îți îngăduie,
de bunăvoie, să te înfrupți în continuare din...
Ce eram eu, rața sau gâsca?
Mi-am aflat soarta, iar tu o iei în râs.
Rhaenyra va fi regina Celor Șapte Regate,
iar tu îi vei fi prinț-consort.
Închipuie-ți turnirurile, ospețele, bătăliile pe mare!
Îți vei purta coroana azi, Alteță?
Mare nătâng mai ești!
Ai nevoie de un ocrotitor credincios.
Și e mai bine decât am fi putut spera.
Are propriul ibovnic.
Mă întreb cine-o fi.
Somnul te-a părăsit și pe tine în dimineața asta?
Trebuia să te văd, prințesă.
Mărturisesc că aveam aceeași dorință.
Mi te-ai destăinuit din când în când, de-a lungul anilor petrecuți împreună.
Și simt, te rog să mă ierți, că te cunosc...
cât de cât.
Mă cunoști destul de bine.
Te-am auzit spunând de multe ori că detești implicațiile poziției tale.
Faptul că vei fi măritată după bunul-plac al regelui,
fără a se ține seama de focul inimii tale,
și iată că ziua aceea a sosit.
Ser Laenor e un bărbat bun și cumsecade, dar nu tu l-ai ales.
A fost ales pentru tine.
E adevărat.
Dacă ar exista o altă cale,
care să ducă spre libertate,
ai urma-o?
Rhaenyra, înainte să vin aici,
eram cavaler în Ținuturile Furtunii.
Cunosc prea bine portul din Sunspear,
unde am văzut corăbiile din Essos pornind
încărcate cu portocale și scorțișoară,
și mereu am vrut să văd încotro merg.
Îmi ceri permisiunea să pleci?
Îți cer să vii cu mine.
Departe de toate astea.
De povara și umilințele moștenirii tale.
Să le lăsăm pe toate în urmă și să vedem lumea, împreună!
Vom fi anonimi și liberi.
Liberi să mergem unde vrem și să iubim după pofta inimii.
În Essos...
m-ai putea lua de soț.
O căsătorie din dragoste, nu de dragul coroanei.
Eu sunt coroana, ser Criston.
Sau voi fi.
Poate că îndatoririle mă supără,
dar socotești că aș alege dezonoarea
în schimbul unei banițe de portocale sau al unei corăbii spre Asshai?
E datoria mea să mă mărit cu un nobil dintr-o casă însemnată,
iar ser Laenor îmi va fi un soț bun.
Dar...
căsătoria mea...
nu trebuie să însemne sfârșitul.
Ser Criston, eu și Laenor am căzut la o înțelegere.
I-am îngăduit să-și urmărească propriile interese.
Iar el mi-a îngăduit același lucru.
Deci vrei să fiu desfrânatul tău?
Vreau să continuăm așa cum am început,
să fii ocrotitorul meu credincios.
- Cavalerul meu în alb. - Am făcut un legământ...
ca orice cavaler din Garda Regelui.
- Un jurământ de castitate. L-am încălcat. - Nu voi spune nimănui.
Mi-am întinat mantia albă și e singurul lucru pe care îl am.
M-am gândit că, luându-te de soție, mi-aș îndrepta greșeala.
Tronul de Fier e mai presus de mine.
Mai presus de întreaga mea familie.
Aegon Cuceritorul a unit Cele Șapte Regate
și le-a călăuzit spre...
Ser Criston...
- Adu-l pe maester! Mergi după Mellos! - Nu vă apropiați! Înapoi!
Pregătiți cazanul!
Vom avea nevoie de lipitori.
Ser Criston!
Ați fost chemat.
Abia am plecat de lângă prințesă.
Nu prințesa, ser.
Regina.
Ser Criston, Alteță.
Asta e tot.
Mă tem că sunt nevoită să-ți pun întrebări delicate, ser Criston.
Sunt slujitorul Alteței Sale.
Este vorba despre prințesa Rhaenyra.
Te rog.
Ești ocrotitorul ei credincios, prin legământ.
Într-adevăr.
În seara când s-a întors Daemon...
Au umblat vorbe.
Sau, mai curând, tata a primit informații în legătură cu...
o cădere în păcat...
care s-ar fi petrecut, chipurile, între...
Desigur, departe de mine să pun la îndoială virtutea prințesei,
pe care o stimez nespus de mult, dar...
M-am întrebat totuși dacă nu cumva...
Sunt pe deplin conștientă că, în avântul tinereții...
se pot săvârși greșeli.
Se pot lua decizii pripite.
- Abateri sau scăpări... - S-a întâmplat, Alteță.
Păcatul la care vă referiți.
L-am săvârșit.
La îndemnul ei, e adevărat, dar asta...
Nu este o scuză.
Mi-am încălcat legământul.
M-am făcut de rușine.
Nu sunt vrednic de respect.
Dar dacă...
ca o regină milostivă,
înclinați spre îndurare,
v-aș ruga un singur lucru.
Ca, în loc să mă jugăniți...
și să mă schingiuiți...
m-ați trimite cu îngăduință la moarte.
Îți mulțumesc pentru sinceritate, ser Criston.
Poți pleca.
Acum odihniți-vă, Alteță. Voi aduce lipitorile.
Dacă Marele Maester îmi îngăduie,
mi-am permis să prepar un rând nou de cataplasme cu ierburi,
care s-ar putea dovedi mai de folos.
Nu va fi nevoie, Orwyle.
Lipitorile au alinat mereu suferința Alteței Sale.
Spre a-l ajuta să doarmă.
Unde e regina?
Din câte înțeleg, este prinsă cu altceva, Alteță.
Voi fi ținut minte ca un rege bun, Lyonel?
Alteță?
Ce se va spune despre mine atunci când se va scrie istoria?
Nu am luptat, nu am cucerit nimic și nu am suferit înfrângeri însemnate.
Unii l-ar putea socoti noroc.
Dar cu greu ar putea ieși un cântec bun, nu crezi?
Care să fie cântat peste un veac.
Peste cinci veacuri.
Ați dus mai departe moștenirea regelui Jaehaerys.
Și ați menținut regatul puternic.
Nu e mai bine să trăiești pașnic decât să ai cântece după ce pieri?
Se prea poate.
O parte din mine își dorește să fi fost pus la încercare.
Mă gândesc adesea că greutățile m-ar fi modelat altfel.
Mulți dintre cei puși la încercare își doresc doar să fi fost cruțați.
Un alt lord m-ar încredința
că i-aș călca pe urme, la nevoie, lui Aegon Cuceritorul.
- Alteță, asta e... - Ai dreptate.
Ai dreptate. Ca întotdeauna.
Poate că este mai bine să nu știu.
Cu deosebită plăcere, Alteța Sa, regele Viserys,
anunță începerea festivităților regale de nuntă.
Casa Lannister, alături de lordul său, Jason Lannister,
Lord de Casterly Rock și Păzitor al Apusului.
Casa Hightower, alături de lordul său, Hobert Hightower,
Făclie a Sudului, Apărător al Citadelei
și Glas al Orașului Vechi.
Împreună cu lady Lynesse Hightower.
Felicitările mele, Alteță!
I-ați ales o pereche bună prințesei.
Mulțumesc, lord Jason. Un bărbat mai bun ca ser Laenor nici că s-ar fi putut.
Dacă acesta e doar ospățul de bun-venit,
mărturisesc că nu îmi pot închipui ce ați pregătit pentru nunta în sine.
Fiica mea este viitoarea regină.
Am vrut să fie o nuntă de pomină.
Unde este regina? Nădăjduiam să-i aduc omagiile mele.
Înțeleg că regina încă se pregătește pentru festivități.
De aceea pornesc bărbații la război.
Căci femeile nu ar fi gata la timp pentru luptă.
Prezența ta e o plăcere, ca întotdeauna, lordule Jason.
Prințesă, Alteță...
Alteță, prințesă Rhaenyra, se cuvine să vă felicit.
E o onoare să te avem ca musafir, ser Gerold.
Mărturisesc că m-am întristat aflând că lady Rhea a pierit în chip tragic.
Regret enorm pierderea ta.
Lady Rhea avea o fire fără pereche.
Nu va mai fi una ca ea prea curând.
În cazul în care coroana ar putea ajuta cumva Casa Royce sau...
Lordul Corlys din Casa Velaryon,
Stăpânul Valurilor și al Driftmarkului.
Împreună cu soția sa, prințesa Rhaenys Targaryen,
și fiul și moștenitorul lor, ser Laenor Velaryon.
Viitorul prinț-consort.
- Logodnicul meu... - Logodnica mea...
Fiți bine veniți,
să sărbătorim împreună acest moment!
Astă-seară este doar începutul.
Cinstim cel mai vechi și mai aprig aliat al coroanei, Casa Velaryon.
Aceasta se trage din Vechea Valyrie, de pe vremea dragonilor.
Cu Casa Targaryen și...
Regelui nu-i va cădea bine. Chiar în miezul cuvântării lui...
Făclia din Turnul Înalt.
Știi ce culoare are când Orașul Vechi cheamă oștile la război?
Verde?
Felicitări, fiica mea vitregă. Ce binecuvântare pentru tine!
Vă rog să luați loc.
Unde rămăsesem?
La unirea celor două case, Alteță.
Da.
Unirea caselor Targaryen și Velaryon
nădăjduiesc că va vesti o nouă epocă a dragonilor în Westeros.
Micile festivități de astă-seară...
vor fi urmate de șapte zile de turniruri și ospețe.
Iar la capătul lor...
La capătul lor, o nuntă regală.
Între fiica mea,
moștenitoarea mea,
viitoarea voastră regină,
și ser Laenor Velaryon, moștenitorul din Driftmark.
- Nu sunt o dansatoare iscusită. - Dansul seamănă cu lupta.
Cu urmări diferite, să sperăm.
- Alteță... - Îți mulțumim că ai venit, unchiule.
Mi-am făcut griji că, fără umbra tatălui tău,
te-ai putea ofili sub soarele Debarcaderului Regelui.
Dar ai ținut fruntea sus.
Orașul Vechi îți stă alături.
În Vale, bărbații dau socoteală pentru fărădelegile săvârșite.
Până și Targaryenii.
Tu cine mai ești?
Ser Gerold Royce, din Runestone.
Și?
Sunt vărul răposatei tale soții.
A, da...
Mare nenorocire! Sunt profund îndurerat.
Ce accident tragic!
Știi mai bine ca oricine că nu a fost un accident.
Îți mărturisești vinovăția, ser Gerold?
Nicidecum, lansez o acuzație.
Aici, în Debarcaderul Regelui, bărbații dau socoteală pentru hulă.
Până și boșorogii de aramă ca tine.
Adevărul e că mă bucur că ai venit.
Vreau să vorbim despre moștenirea mea.
- Ce moștenire? - Eu și lady Rhea nu am avut urmași.
Ca soț al ei, tot ce avea mi se cuvine mie.
Urma să moștenească Runestone. Mă înșel cumva?
După nunta nepoatei mele,
voi porni spre Eyrie, spre a o interpela pe lady Jeyne.
Pesemne ne vom vedea acolo, ser Gerold.
Ți-a spus cineva că ești aproape la fel de drăguță ca fratele tău?
Mă măgulești, prințul meu. Îmi pare rău pentru ce a pățit soția ta.
Să nu-ți pară! Nu o jelesc. Nu mi-a arătat nicicând bunătate.
Știu cine e.
Ibovnicul ei chipeș.
Cine?
Ser Criston Cole.
Ocrotitorul ei credincios?
Uită-te la el! Individul e înnebunit după ea.
Un prinț Targaryen, un cavaler dichisit și un călăreț de dragoni.
Pari visul oricărei fecioare.
Doar fiindcă nu mă cunoști încă.
Cred că ser Criston și-a pătat mantia albă
- ...cu fecioria miresei tale. - Vorbește mai încet!
Poate e ceva ce putem îndrepta, prințul meu.
Poate că da.
E un lucru bun. Ea îți cunoaște secretul.
Iar acum îl știi și tu pe al ei.
Hei!
Sunt o pereche frumoasă, nu-i așa?
Poftim?
Prințesa și ser Laenor.
Hei!
Ser Joffrey Lonmouth.
Mi se mai spune Cavalerul Săruturilor, dar nu știu de ce.
Stau de veghe. Ce poftești?
Nu mă cunoști, ser Criston.
Dar suntem implicați amândoi în această căsătorie.
Hei!
Dacă ai ceva de spus, ser Joffrey, te ascult.
Ser Laenor îmi este nespus de drag.
Și știu bine că și ție îți este dragă prințesa.
Ar trebui să ne jurăm că îi vom ocroti. Și secretele lor.
Dacă ele vor fi în siguranță...
vom fi și noi toți.
Hei!
- Îmi dai voie, ser Harwin? - Desigur, prințul meu.
Hei!
Asta îți dorești?
Nu știam că te preocupă dorințele mele.
Asta nu e pentru tine.
Laenor e un bărbat cumsecade și un cavaler iscusit.
Te va plictisi de moarte.
Căsătoria e doar un aranjament politic, din câte înțeleg.
A mea s-a încheiat de curând.
Atunci ia-mă de soție!
Nu asta ai urmărit de fapt?
Încă nu sunt măritată. Dar orele se scurg cu repeziciune.
Negreșit ești înarmat.
Treci de Garda Regelui.
Du-mă la Piatra Dragonului și fă-mă soția ta!
Hei!
Pe cele șapte iaduri, ce se petrece?
Laenor!
- Opriți-vă! - Unde e Rhaenyra?
Pune-mă jos! Lasă-mă!
Iubirea Celor Șapte este sfântă și veșnică.
Izvorul vieții și al dragostei.
Astă-seară aducem slavă și recunoștință,
unind două suflete într-unul singur.
Tată...
Mamă...
Războinicule...
Fierare...
Fecioaro...
Bătrâno...
Străine...
Ascultați-le acum jurămintele.
Sunt a ta, iar tu ești al meu.
Orice s-ar întâmpla.
Sunt a ta, iar tu ești al meu.
Orice s-ar întâmpla.
Aici, în prezența zeilor și a oamenilor,
îi declar...
pe Laenor, din Casa Velaryon...
și pe Rhaenyra, din Casa Targaryen...
soț și soție.
Un singur trup.
O singură inimă.
Un singur suflet.
Acum și pe vecie.
Ser Criston!