Sranje.
Dišite.
I gurajte.
Opet.
Gurajte.
Glava.
Dečak je, princezo. -Slava Majci!
Zdrav? -Rita se kao jarac, princezo.
Zdravo. Zdravo.
Princezo.
Kraljica je zahtevala da joj se donese dete. Odmah.
Zašto?
Odneću ga sama.
Treba da ostanete u postelji. -Treba! Pomozi mi da se obučem.
Tiho, tiho...
Princezo.
Vaša haljina.
Princezo? -Ide.
Posteljica!
Dečak. Upravo sam čuo.
Da. -Bravo.
Kuda ćeš? -Ona želi da ga vidi.
Sada?
Idem s tobom.
Nadam se. -Daj ga meni.
Neću joj pružiti zadovoljstvo.
Bar mi se osloni na ruku.
Je li strašno bolelo?
O, Bogovi.
Jednom sam primio koplje u rame.
Baš mi te je žao.
Princezo. -Princezo...
Drago mi je što nisam žensko. -Princezo...
Princezo... Gospodaru...
Šta je?
Sranje.
Hodaj. Hodaj.
Šta li sad hoće?
Mislio sam da je to za nama.
Princezo. Ser Lenore.
Čast mi je što vam čestitam među prvima.
Hvala, lorde Kazvel.
Ako ikako mogu da pomognem...
Taj dan još nije došao, lorde.
Vratićemo se. Može ona da dođe kod nas. U redu?
Ne, osim ako nećeš da me nosiš niz stepenice.
Ovo je apsurdno.
Princezo.
Renira.
Treba da odmaraš nakon porođaja.
Ne sumnjam da biste to voleli, Veličanstvo.
Moraš da sedneš.
Talija, donesi jastuče princezi.
Nema potrebe. -Koješta.
Završićemo posle.
Veličanstvo...
Kakva radosna vest.
Zaista, Veličanstvo.
Gde je?
Gde je moj unuk?
Evo ga.
Lep princ.
Stamen.
Bićeš zastrašujući vitez.
Hoćeš. -Ima li dete ime?
Nismo još... -Džofri.
Zvaće se Džofri.
Neobično ime za Valirijca.
Mislim da ima nos na oca.
A ti?
Ako vam ne smeta, vaša kći se junački naprezala
i treba da odmara. -Svakako.
Tako...
Bravo, kćeri moja.
Nadam se da je porođaj bio lak.
Mislim da sam nazvala babicu pičkom.
Samo se ti trudi, ser Lenore.
Jednom ti možda uspe jedno koje liči na tebe.
Nisi mislio da me pitaš pre no što krstiš moje dete?
On je naše dete. Zar ne?
Samo jedno od nas krvari.
Zaslužujem da se pitam za svoju porodicu.
Ne deluješ zainteresovano u poslednje vreme.
... i ugleda velikog, strašnog zmaja!
Majko!
Vidi.
Izabrali smo jaje za bebu.
Izgleda savršeno.
Pustio sam Luka da bira. -Hvala, Džese.
Ne napušta jaje svakog dana Zmajsku jamu.
Mislio sam da je najbolje da pratim momke.
Lenor i ja smo zahvalni.
Još jedan dečak, čuo sam.
Kakav ćeš ti vitez biti, a?
Smem li?
Ser Harvin želi da upozna Džofrija.
Svakako.
Džofri, zar ne?
Oče, smem li da držim Džofrija?
Ne, ne, ne. Vas dvojica, nazad u Zmajsku jamu.
Ma daj. -Pre no što pošalju poteru.
Spavaš pred komandirom Gradske straže.
Grozan manjak poštovanja.
Bojim se da mu je drskost porodična odlika.
Stoj!
Pustite ga da priđe.
Pozovite Vermaksa, prinče.
Služi!
Stoj!
Odlično.
Vermakse!
Stoj! Stoj!
Morate ovladati svojim zmajem, mladi prinče.
Kao princ Egon Sunčevim Žarom.
Kad se potpuno vežu za vas, neće primati naređenja od drugog.
Smem li da kažem?
Drakaris, Vermakse.
Emonde, imamo iznenađenje za tebe.
Šta? -Nešto vrlo posebno.
Samo ti nemaš zmaja.
Tako je. -I krivo nam je zbog toga.
Zato smo ti ga našli. -Zmaja?
Kako? -Bogovi su ga dali.
Pažnja, Ružičasti Užas! -Ružičasti Užas!
Pažljivo ga zajaši. Prvi let je uvek težak.
Ova ima 60 prstenova.
I dva para nogu na svakom.
To je 240.
Jeste.
Ima oči.
Mada...
Ne verujem da vidi.
Šta misliš, zašto je to tako?
To je van našeg poimanja.
Valjda si u pravu. Neke stvari jesu.
Veličanstvo.
Emonde. Šta si uradio? -Opet je to uradio.
Posle upozorenja? Moram li da te zatočim u sobu?
Naterao me je! -A tebi malo treba.
Tvoja opsednutost je nepojmljiva. -Dali su mi svinju!
Šta? -Rekli su da su mi našli zmaja.
Poslednji članak nema noge. -A to je bila svinja.
Imaćeš zmaja jednog dana.
Moraće da zatvori oko. -Znam.
Svi su se smejali.
Napravili su joj krila.
I rep.
Mali ne sme da bude tako lakoveran. -Dete je.
Mislio je da su nabasali na divljeg, bezimenog zmaja
i namamili ga u Zmajske jame?
Tvoji unuci su pošast. -Veća su deca od njega.
Oni su divljaci. I to uopšte ne čudi.
Sigurna si da ih na to nije nagovorio Egon?
Čudi me što su im se jaja uopšte izlegla.
Zašto? -Znaš ti zašto.
Bojim se da ne znam. -Nemoj...
Viserise.
Nastavićemo popodne, Edarde.
Već sam načinjala tu temu,
a ti si zabranio da pričam, pa sam ćutala.
Jedno takvo dete je greška.
Tri su uvreda.
Za presto, za tebe.
Za kuću Velarion i priliku koju si se borio da joj nađeš.
Da ne spominjem pristojnost.
Jednom sam imao crnu kobilu.
Crnu kao gavran.
Jednog dana je pobegla s pašnjaka
i pastuv iz susedstva je oplodio.
Pastuv je bio srebrn kao mesec u zimskoj noći.
A ždrebe, kad se rodilo, kestenjasto.
Najneugledniji braon konj kog si ikad videla.
Priroda je misterija.
Otkud znaš?
Srebrni pastuv. Otkud znaš da je bio on?
Jesi li prisustvovao činu?
Posledice aluzije kao te s kojom se ti poigravaš
bile bi strašne.
Ne spominji to više.
Zar sam izgubila razum, ser Kristone?
Varaju li me čula, ili svi spavaju
i sanjaju isti glupi san? -Ponekad deluje tako.
Bestidno se razmeće privilegijom nasleđa,
očekuje da svi u Crvenoj Tvrđavi poriču istinu koju sve oči vide,
a kralj, njen otac... -Zna.
Svakako! Ili je znao pa sebe ubedio u suprotno.
Samo joj smišlja izgovore.
Princeza Renira je drska i neumoljiva,
pauk koji ubada i isisava plen do smrti.
Pička razmažena.
Ovo je ispod mog nivoa. Oprostite.
Moram da verujem da će, na kraju, čast i pristojnost prevladati.
Moramo da se držimo toga i jedno drugog.
Čija je to bila ideja? -Sranje.
Svinja. Tvoja ideja?
Ne.
Džesova.
I...
Njih dvojice, uveravam vas.
Emond ti je brat. -On je šonja.
Mi smo porodica. Kod kuće ga ćuškaj do mile volje,
ali u svetu moramo da branimo svoje.
Bilo je smešno.
Misliš da ćeš se doveka igrati s Renirinim sinovima?
Kako stvari stoje,
Renira će sesti na presto, a Džaseris će biti njen naslednik.
Pa?
Skoro si odrastao čovek. Kako si tako kratkovid?
Ako Renira dođe na vlast,
tvoj život može biti ugrožen.
I Emondov.
Može da eliminiše svaku pretnju po nasledstvo.
Onda neću... -Ti si pretnja!
Ti si pretnja, Egone! Samim tim što živiš i dišeš!
Ti si kraljev prvorođeni sin.
Ono što oni znaju, što svako u kraljevstvu zna
dušom i telom,
je da ćeš jednog dana ti biti naš kralj.
Oblači se.
Jagnjeća srca su sjajna.
Imamo sreću s kuvaricom, Vaše veličanstvo.
Izneće kolač sa šljivama
za čije mrvice ćemo se tući.
Pre pesničenja...
Zdravica! Za Egona Osvajača, vašeg uzvišenog pretka,
koji se pridružio našoj borbi protiv Volantisa na Vatrenom polju.
Na velikom zmaju Balerionu, leteo je u napadu na Lis,
spalio neprijateljsku flotu, i preokrenuo ishod.
Za Egona Osvajača.
Za Egona. -Za Egona!
To me dovodi na posao.
Želim da iznesem predlog
u duhu poštovanja našeg savezništva.
Ako vam je cilj da se oženite jednom od naših kćeri,
mogli ste da kažete i poštedite nas istorije.
Šta?
Ne bih sebe smatrao toliko zaslužnim, gospa Leno.
Želim da vam ponudim stalno boravište u Pentosu.
Poklonio bih vam imanje,
skupa sa farmama i zemljištem, vinogradima i šumom.
Stanovnici bi plaćali godišnje novom Targarjenskom lordu.
Šetali biste slobodno gradom i lukom,
kao što dolikuje vašem položaju.
Nastavite.
Lis i saveznici se ponovo bune.
Trijarhija se ujedinila sa Korelom Martelom od Dorne.
Svakog časa mogu napasti sever.
Vaša porodica ima zmajeve.
Zasad tri, možda četiri u bućnosti.
Moj cilj je da zaštitim Pentos od gramzivosti Trijarhije.
Pomozite Pentosu, kao nekad Egon,
i moja zahvalnost će prelivati vaše pehare.
Ekselencijo, mi smo putnici. Već smo produžili posetu.
Ponuda je vrlo velikodušna.
I razmotrićemo je.
Razmatraš ponudu princa Regisa.
Ovde lepo živimo.
Radimo po volji, lepo smo primljeni i ugošćeni.
I večiti gosti. -Upravo tako.
Nema odgovornosti i političkih spletki.
Beskrajne smene vernosti i nasleđivanja nas ne dodiruju.
Koriste nas. -Pravo osveženje, zar ne?
Prosta transakcija. Mi imamo zmajeve, oni zlato.
Mi smo više od toga, Demone.
Nismo zabavljači i glumci koji izvode kad se stranom princu ćefne.
Mi smo krv stare Valirije.
Ne pripadamo ovde.
Valirije nema. Ne pripadamo nigde.
Želim da mi se dete rodi gde i ja,
u Plavikraju, u dvoru mog oca.
Želim da mi kćeri odrastaju u svojoj domovini,
sa svojom porodicom, shodno svom poreklu.
Želim da umrem kao jahač zmajeva,
ne kao debeli zemljoposednik.
Opusti kolena. Lagano.
Ti si lak, a ruka ti je teška.
Ovo je prava stvar. -Težina napred.
Momci zajedno uče, treniraju,
obaraju i dižu jedni druge.
Postaće bliski za ceo život. Zar ne?
Tome se nadamo, Veličanstvo.
Ne stojte ukočeno, prinče, oboriće vas.
Egone.
Dobio sam prvu borbu, ser Kristone. Protivnik moli za milost.
Onda ćete dobiti novog protivnika.
Da vidimo da me savladate.
Vi i vaš brat.
Moraćete bolje.
Dižite oružje. Bez milosti prema neprijatelju.
Čini se da bi mlađima dobro došla vaša pažnja, ser Kristone.
Preispitujete moj metod podučavanja?
Ne, samo predlažem da se metod primeni na sve učenike.
U redu.
Džaserise. Dođi. Vežbaj s Egonom.
Stariji sin protiv starijeg sina.
Nepravedan spoj. -Znam da niste bili u pravom boju,
ali kad se čelik potegne, ne treba očekivati pravdu.
Vadite sečiva.
Borite se.
Prljav potez. -Ja ću.
Ukopaj se. Imaš prednost visine, koristi je.
Navali na njega, postavi se, upotrebi poziciju protiv njega...
u grudi, ne oči, ovako.
Ti!
Napadni ga.
Guraj ga unazad. Budi blizu.
Napadaj! Koristi noge!
Ne daj mu da ustane.
Napadaj!
Dosta!
Kako se usuđuješ da me diraš? -Egone!
Zaboravljaš se. To je princ. -Tome ih učiš, Kole?
Surovosti... ka slabijem protivniku?
Tvoj interes za obuku mladog princa je krajnje neuobičajen.
Većina bi takvu posvećenost imala samo prema rođaku.
Ili bratu.
Ili sinu.
Nazad!
Ponovi!
Tako sam i mislio.
Neka ga okupaju krpicom,
i neka ti kuvarica da čistog vina.
Princezo?
Došlo je do incidenta u dvorištu.
To me ispunjava neumoljivom sramotom.
Dakle, o tome se radi? Tvojoj sramoti?
Našoj sramoti, Harvine!
Sramoti čitave kuće Strong!
Jer sam propustio kroz šake nesnosnog Kola?
Sina kućeupravitelja? -Viteza Kraljeve garde!
Napao je princa Džaserisa... -Branitelj krune!
Okolnosti rođenja...
Izložio si nas
optužbama o mnogo ružnijoj izdaji.
Kakvoj izdaji?
Ne pravi se nevešt preda mnom.
Tvoja intimnost s princezom Renirom je uvreda
koja znači izgnanstvo i smrt.
Za tebe, za nju, za decu!
To su samo glasine.
Izmišljotine princezinih suparnika. -Ljudi imaju oči.
Ali kralj izgleda ne prihvata šta mu oči vide.
Samo njegov slabašni štit stoji između tebe i dželata.
Svesna zaslepljenost oca pred detetom.
Voleo bih da moj otac pati od iste zaslepljenosti.
Zar nisam, sve ove godine?
A danas si
javno napao viteza Kraljeve garde braneći svoje...
Ti imaš svoju, a ja svoju čast.
Da olakša bol, princezo.
Beše to medved, medved Crn i braon
Hvala. -Biće vam bolje za dan, dva,
kada mleko presahne.
"Pošteno?" reče on, "ali ja sam medved,
Crn i braon i dlakav
A niz put, odavde do tamo,
Tri momka, jarac i razigrani medved plesaše...
Suprugo draga.
Princezo.
Pao sam.
Gde si bio? -Napolju, s Karlom. Nisam ti spomenuo?
Boli li te mnogo?
Mleko...
Grudi nabreknu...
Ser Karle, volela bih da razgovaram sa mužem.
Svakako, princezo.
Opet se sprema rat na Stepenicama, Renira.
Savez sa Dornom je udahnuo Trijarhiji novi život.
Napadaju brodove i tovare.
Karl se borio tamo. Pokazao mi je...
Pokazao mi je džak safira veličine oraha
otetih od ubijenog gusara.
Posle toliko vremena, to je ono što mi treba.
Malo avanture.
Dobra, poštena bitka da mi krv opet prostruji.
Kaže, tamo je tiroški general, džin, priča se,
koji boji bradu u ružičasto i nosi žensku odeću.
Samo na nekoliko meseci.
Vratiti se na more...
Jesi li ti lud?
Znaš li šta se desilo
dok si ti lokao pivo u Buvljoj rupi i pitaj boga šta još?
Mračne glasine nas prate, Lenore. Za petama su nam.
Pitanja
o ocu našeg sina.
Zle, podle insinuacije.
Insinuacije, je li?
To su naši sinovi!
Tvoji i moji!
A pravi otac ih neće ostaviti sada
da banči na Uskom moru,
vitla mačem i namiguje mornarima.
Ja sam vitez.
I ratnik.
I odano sam igrao svoju ulogu.
Deset godina.
Duguješ mi malo... -Ne dugujem ti ništa.
Deset godina si udovoljavao sebi na dvoru.
Kupovao najbolje konje,
pio najređa vina, jebao najpohotnije momke.
Tako smo se dogovorili, nisam ti prigovarala.
Ali...
Ne napuštaš položaj kad udari oluja.
Mudar mornar beži od oluje još dok se sprema.
U redu. Onda ti naređujem.
Kao tvoja princeza i naslednica,
naređujem ti da ostaneš uz mene u Kraljevoj Luci.
Prošlo je osam godina, dušo.
Polovina nikad ne uspe, znaš. -Šta?
Da se izlegne.
Dopustiće mi da ostanem?
Ko će ti dopustiti?
Princ Pentosa.
Ne razumem.
Želi tebe i oca.
I Belu.
Jer imate zmajeve.
Ima više načina da se vežeš za zmaja.
Ja ga nisam ni imala do 15. godine.
Sada jašem Vagara, najvećeg na svetu.
Pred tobom je teži put. Belin zmaj je rođen za nju.
Ako želiš da budeš jahač, moraš da osvojiš to pravo.
Otac bi ti rekao isto.
Otac me ignoriše.
Daje sve od sebe.
Pisao je Lenor.
Renira je rodila još jednog sina.
Spominje li tvoj brat
liči li i taj, sasvim slučajno,
na komandira Gradske straže?
Čini se da je taj detalj izostavio.
Nedostaje mi brat, Demone.
A mislim i tebi.
Nedostaje mi jako vino iz Vesterosa.
Pouzdano pruža nekoliko sati mirnog zaborava.
Ovo ambrovo đubre što piju ovde...
Nikad ne čezneš za domom?
Ne.
Ne verujem ti. -Veruj šta hoćeš.
Hvališ vrline Pentosa, ali te ne zanimaju.
Da te zanimaju, otisnuo bi se u grad,
ali umesto toga, vreme provodiš u biblioteci,
čitajući priče istih mrtvih gospodara zmajeva
iz čije baštine, tvrdiš, nemaš šta da učiš.
Nisam znao da me tako brižljivo posmatraju.
Ne spavaš.
Kako, kad mi vrebaš svaki pokret?
Znam, život te je razočarao.
Možda ja nisam žena koju bi želeo sebi.
Lena...
To me ne boli.
Pomirila sam se s tim.
Ali ti si vredniji od toga.
Čovek za kog sam se udala je bio vredniji od ovoga.
Stoga lord Blekvud tvrdi
da su Brekeni izmestili međe tokom noći
i pustili konje da pasu na njegovoj livadi.
Zašto problem nije predočen lordu Groveru?
Toliko je oslabio da ne može da reši svađu oko međe?
Čuo sam da sin lorda Grovera sada upravlja Brzorečjem.
I on je Tuli, a ovo je problem Tulija.
Složio bih se.
Ako možemo dalje...
A opet, Brekeni i Blekvudi će
iskoristiti svaki izgovor da jedni drugima proliju krv.
Ovim sukobom se valja pozabaviti.
Lokalci će znati gde je međa već generacijama.
To je lako.
Naravno.
Ser Tilande.
Treba se pozabaviti razvojem događaja na Stepenicama.
Hoćemo li se ikad rešiti tog prokletog mesta?
Ako mene pitate, Blekvudi su u prednosti.
Prešli smo na Stepenice, lorde Bizbri.
I nov savez Trijarhije i Dorne.
Nadao sam se da će ih pregovori sa Sunčevim kopljem
naterati da se urazume.
Verovati Martelu je sigurno razočaranje.
Gde je naš princ Demon?
Ili bi trebalo da ga zovem kraljem,
kako se prozvao kad je dobio bitku.
Jednom.
To je bilo pre decenije, i ostavio je oblast nebranjenu.
Mi smo je ostavili nebranjenu.
Trebalo je izgraditi utvrđenja, osmatračnice,
flotu, poslati vojsku da čuva našu teritoriju.
Nema sredstava.
Kasa nam je velika, ali ne i beskrajna.
Moramo razmotriti cenu po podanike.
Slažem se. -Rat je skuplji.
Ali bili smo blagi i staro čudovište diže glavu.
Završimo.
Ahhhh... da.
Čekajte.
Želim da govorim.
Sedite.
Osetila sam...
razdor...
među našim porodicama, kraljice.
Izvinjavam se za sve uvrede moje porodice.
Ali mi smo jedna kuća.
A mnogo pre toga, bile smo prijateljice.
Moj sin Džaseris će naslediti presto posle mene.
Predlažem da ga verimo s vašom ćerkom Helenom.
Da se zauvek ujedinimo.
Neka vladaju zajedno. -Vrlo razuman predlog.
Uz to, ako Siraks snese nova jaja,
tvoj sin Emond će moći da bira.
Znak naše dobre volje.
Renira...
Sedam mu paklova.
Draga, zmajsko jaje je divan poklon.
Kralj i ja zahvaljujemo na ponudi i razmotrićemo je.
Moraš da se odmaraš, mužu.
Da.
Kako lija slatko zbori kad nema kud od pasa.
Iskrena je.
Očajna je.
Oseća da joj tlo izmiče pod nogama
i sad očekuje da ignorišemo njene grehe
i da udam kćer jedinicu za njenog...
priprostog sina.
Predlog je dobar, kraljice.
Mi smo porodica.
Stavimo po strani detinjaste svađe, udružimo se i budimo jači.
Moći ćeš da radiš po volji
kad se ja ohladim u grobu.
Alisent.
Alisent!
Ne treba mi ćebe.
Desnica, Veličanstvo.
Kralj se odmara. -Primiću ga.
Nagni se.
Večito me tetošu, Lionele.
Čudo da u toalet smem sam.
Veličanstvo...
O čemu je reč, lorde Lionele?
Veličanstvo, smatram...
Došao sam da se odreknem položaja Kraljeve desnice.
U jutrošnjem incidentu u dvorištu,
moj sin Harvin se osramotio.
Uskoro će sve ribarske žene u Kraljevoj Luci to prepričavati.
Ispad mladog Harvina je nesrećan, istina,
ali izbačen je iz Gradske straže.
To je dovoljna kazna. -Oprostite, Veličanstvo, nije.
Godinama si me verno služio. Kao Desnica, deset.
Tvoj savet je bio mudar, lišen ličnih interesa,
nasuprot svima drugima.
Ljubazno zborite.
Nad mojom kućom je senka i sve je mračnija.
Više vas ne mogu pošteno služiti.
Kakva senka?
Imenuj je, ako je tako mračna.
Da. Morate izneti razlog običnim rečima.
Ne mogu.
Onda ne mogu da prihvatim. -Mužu dragi...
Rekao sam ne.
Ako insistirate, kralju. -Insistiram.
Nastavićete da služite kruni.
Onda molim za dopust da ispratim sina
sa dvora nazad u porodični dom u Harendvoru.
On je moj naslednik
i jednog dana će biti gospodar Harendvora.
Vreme je da preuzme dužnosti tamo.
Učini to.
Nećeš mi pomoći?
Bio sam slobodan da počnem bez vas, Veličanstvo.
Greh je dopustiti da se pita ohladi.
Mudro, lorde Larise.
S vinom sigurno niste imali takvu muku.
Meso bez vina je takođe greh.
Dužnost mi je da vam govorim dvorska dešavanja,
ali večeras ih vi znate, a ja ne.
Kralj je primio mog oca.
Pokušao je da napusti položaj.
Tako sam i mislio.
Čast mu je oduvek žrvanj oko vrata.
Zanimljivo, rekli ste "pokušao".
Moj muž je odbio.
Onda nije uspeo da prizna grehe mog brata.
Ispadom u dvorištu,
vaš brat je lično priznao istinu.
Istina ima mnogo lica, Veličanstvo.
Očekujete da kralj osudi svoju kći na izgnanstvo ili čak...
Talija, ne sad.
Svesno je slep.
Kralj. Mislim, i vi biste patili od iste boljke.
Ne bih.
Lord Lionel će pratiti ser Harvina u Harendvor
da mu čuva sedište dok on služi kao Desnica.
Ali Desnicu su kompromitovali postupci sina.
Moj otac ne može davati nepristrasne savete kralju.
Sada najviše žalim zbog odsustva mog oca.
On ne bi oklevao da kaže istinu kralju.
Da je Oto Hajtauer još Desnica... -Ne možete tvrditi
da bi vaš otac bio nepristrasan.
Ne, ali prema meni bi bio!
Zar u čitavoj Kraljevoj luci niko nije uz mene?
Kakav skup junaka preda mnom.
Ubica...
devijant...
izdajnik krune.
Osuđeni ste na vešanje zbog svojih zlodela.
Šta hoćete od nas?
Spreman sam da vam ponudim milost.
Ako ste vi spremni da platite cenu.
Gurajte, gospo! -Gurajte!
Gurajte! Gurajte!
Morate da gurate! -Gurajte!
Mora odmah da izađe!
Gurajte!
Hajde, gurajte!
Morate ga gurate, gospo.
Gurajte!
Dosegao sam granice svog umeća.
Dete neće da izađe.
Moja hrabra devojko...
Žao mi je, prinče.
Možemo da otvorimo utrobu.
Da pokušamo da izvučemo bebu pomoću sečiva.
Ali ne mogu da kažem hoće li preživeti.
Hoće li majka preživeti?
Neće.
Vagare.
Lena!
Slušajte majku, momci. Posetiću vas kad mogu.
Ali možda neću skoro.
Džese.
Vratiću se.
Obećavam.
Biću stranac kad se opet vidimo.
Princezo.
Razmenjivaćemo pisma gavranima. Zar neće biti zabavno?
Je li Harvin Strong moj otac?
Jesam li ja kopile?
Ti si Targarjen.
Samo to je važno.
Možeš li na čas?
Cenim da je otišao.
Ovde smo završili. Odlazimo.
A tvoja ponuda? Džes i Helena?
Ponižena sam.
Izvrgnuta ruglu. Došaptavaju se o meni u hodnicima.
Neka im bude.
U Zmajkamen?
Trebalo je odavno da odemo.
A tvoj položaj?
Uvek si govorila, ako odsustvuješ s dvora,
obrlatiće tvog oca.
Mudar mornar beži od oluje još dok se sprema.
Lenore...
Povedi ga.
Trebaće nam svaki mač.
Oče!
Izgoreću!
Harvine! -Izgoreću!
Harvine!
Šta su deca, do slabost?
Ludost.
Uzaludnost.
Mislite da ćete kroz njih lišiti tamu pobede.
Da ćete živeti večno, u ovom ili onom obliku.
Da će vas oni sačuvati praha.
Ali za njih dajete i ono što ne bi trebalo.
Možda znate šta je ispravno uraditi,
ali vas ljubav sprečava.
Ljubav je...
Propast.
Najbolje je ići kroz život bez tereta.
Ako mene pitate.
Mrtvi su?
Slušali ste priče o Harendvoru, Veličanstvo.
Podigao ga je Haren Crni kao spomenik sopstvenoj veličini.
Krv pomešana s cementom.
Priča se da je ukleto mesto.
Da presuđuje svima koji kroče kroz njegove kapije.
Ne, vi... vi ste presudili.
Kraljica je izrazila želju.
Koji sluga ne bi žudeo da je ispuni?
Pretpostavljam da ćete sada pisati svom ocu?
Larise...
Nisam želela ovo.
Siguran sam da ćete me nagraditi...
kada bude vreme.