Helvete.
Andas.
Krysta!
En gång till.
Krysta!
Huvudet!
-En pojke, prinsessan. -Prisa Modern!
-Är han frisk? -Han sparkar som en get.
Prinsessan...
Drottningen har bett att barnet ska föras till henne, omedelbart.
Varför då?
Jag går dit själv.
-Ni borde förbli sängliggande. -Ja! Hjälp mig med kläderna.
Såja...
Prinsessan... Er klänning.
-Prinsessan? -Den kommer.
Efterbörden!
En pojke. Jag fick nyss höra.
-Ja. -Duktigt kämpat!
-Vart ska du? -Hon vill se honom.
Nu? Jag följer med dig.
-Det hoppas jag. -Ge mig honom.
-Det nöjet ger jag henne inte. -Ta min arm, åtminstone.
-Gjorde det mycket ont? -Vid gudarna.
Jag blev stucken i axeln med en lans en gång.
Jag beklagar.
-Jag är glad att jag inte är kvinna. -Prinsessan. Mylord.
Vad är det?
Helvete. Gå, gå!
Vad i hela friden vill hon?
Hade vi inte lagt det här åt sidan?
Prinsessan, ser Laenor... Det är en ynnest att redan få gratulera er.
Tack, lord Caswell.
-Om jag kan stå till tjänst... -Den dagen kan ännu komma, mylord.
Vi vänder om. Hon kan komma till oss.
I så fall får du bära mig nedför de jävla trapporna.
Det här är vansinne.
Prinsessan.
Rhaenyra? Du borde vila efter födslovåndorna.
-Det är säkert er önskan, ers nåd. -Du måste sitta ned.
Hämta ett bolster, Talya.
-Det behövs inte. -Nonsens.
-Vi fortsätter senare. -Ers nåd.
-Vilken lycklig morgon! -I sanning, ers nåd.
Var är han? Var är mitt barnbarn? Där...
Där är han.
En ståtlig prins. Stark. Du blir en formidabel riddare.
-Ja, det blir du. -Har barnet fått ett namn?
-Vi har inte... -Joffrey. Han ska heta Joffrey.
Ett ovanligt namn på en valyrier.
Han har sin fars näsa.
Har du inte det?
Ursäkta oss, ers nåd. Er dotter är uttröttad.
-Hon behöver vila. -Självfallet.
Såja...
Det gjorde du bra, min flicka.
Jag hoppas att förlossningen gick lätt.
Jag tror att jag kallade jordemodern för fitta.
Kämpa på, ser Laenor.
Förr eller senare kanske ni får en som liknar er.
Borde du inte rådfråga mig innan du namnger mitt barn?
Han är väl vårt barn?
Bara en av oss blöder.
Jag måste ha något att säga till om i min egen familj.
Du har inte verkat så angelägen den senaste tiden.
...och då såg han en stor, ruskig drake!
Mor! Titta.
-Vi har valt ut ett ägg. -Det där ser perfekt ut.
-Luke fick välja. -Tack, Jace.
Det är inte varje dag ett ägg lämnar Drakhålan.
Jag ansåg det lämpligt att eskortera pojkarna.
Laenor och jag tackar er, befälhavare.
Ännu en pojke, förstår jag.
-Och en grann riddare ska du bli. -Får jag...?
Ser Harwin vill bli presenterad för Joffrey.
-Självfallet. -Joffrey?
Får jag hålla Joffrey, far?
Nej, nej. Nej! Tillbaka till Drakhålan med er.
Innan man skickar ut en sökpatrull.
Sover du i närvaro av Stadsvaktens befälhavare?
Otroligt respektlöst.
Fräckheten är ett släktdrag, är jag rädd.
Håll!
Låt honom närma sig.
Befall Vermax att gå fot, prins Jacaerys.
Halt!
Utmärkt.
Vermax!
-Vermax! -Halt!
Ni måste bemästra era drakar, mina unga prinsar.
Som prins Aegon har gjort med Solfyr.
När de är bundna till er lyssnar de inte till någon annan.
Får jag säga det?
Dracarys, Vermax!
Aemond? Vi har en överraskning åt dig.
-Vad är det för något? -Något väldigt speciellt.
-Du är den enda av oss utan drake. -Ja.
Och vi tyckte synd om dig.
-Så vi hittade en åt dig. -En drake?
-Hur då? -Gudarna ger...
-Beskåda Rosa fasan! -Rosa fasan!
Var försiktig när du sitter upp. Första turen är alltid skumpig.
Den här har sextio ringar och två par ben på varje.
-Det blir tvåhundrafyrtio. -Ja, det blir det.
Den har ögon. Men jag tror inte att den kan se.
Och vad tror du att det beror på?
Det är bortom vår förståelse.
Du har nog rätt. Det är så med vissa saker.
Ers nåd.
-Aemond, vad har du gjort? -Han har gjort det igen.
Jag har varnat dig. Ska jag hålla dig inlåst?
De tvingade mig!
-Din besatthet av bestarna... -De gav mig en gris!
-Förlåt? -De sa att de hade en drake åt mig.
-Den sista ringen har inga ben. -Men det var en gris.
En dag får du en drake.
-Då får han stänga ett öga. -Det är jag säker på.
Alla skrattade.
De hade satt vingar på den. Och en svans.
-Han är för godtrogen. -Han är ett barn.
Trodde han att de hade lockat en vild drake till Drakhålan?
-Dina barnbarn är odågor. -De är yngre än honom.
De är vildar och det är ingen överraskning.
Är du säker på att det inte var vår Aegons idé?
Det är ett under att deras ägg kläcktes.
-Varför då? -Det vet du.
-Det gör jag dessvärre inte. -Sluta!
Viserys.
Vi fortsätter i eftermiddag, Eddard.
Jag har fört detta på tal förut. Du bad mig tiga, så jag lydde.
Att få ett barn på det viset är ett misstag.
Att få tre är en förolämpning mot kronan och mot dig.
Mot huset Velaryon och det parti du arrangerade.
-Det strider mot all anständighet! -Jag hade en svart märr en gång.
Svart som en korp. En dag rymde hon från sin fålla-
-och hingsten i fållan bredvid betäckte henne.
Hingsten hade samma silverfärg som månen en vinternatt.
Och när fölet föddes var det kastanjebrunt.
Den mest oansenliga bruna häst man någonsin sett.
Naturen är ett mysterium.
Hur kan du veta?
Silverhingsten. Hur kan du veta att det var han?
Bevittnade du själva akten?
Följderna av en anklagelse som den du anspelar på-
-skulle vara förskräckliga.
Tala aldrig om detta igen.
Är jag från vettet, ser Criston? Har jag vilseletts av mina sinnen?
-Drömmer alla andra samma dröm? -Det förefaller ibland så, ers nåd.
Hon stoltserar med sin börd-
-och väntar sig att vi blundar för sanningen.
-Och kungen... -Han vet.
Ja, men han skjuter tanken åt sidan och kommer bara med undanflykter.
Prinsessan Rhaenyra är fräck och obönhörlig.
En spindel som sticker och suger ur sitt byte.
En bortskämd fitta.
Det där var under min värdighet. Jag ber om ursäkt.
Jag måste tro på att heder och anständighet segrar till slut.
Vi måste hålla fast vid det och vid varandra.
-Vems idé var det? -Helvete!
-Grisen. Var det ditt påfund? -Nej.
Det var Jace och...
Det var de där två, tror jag.
-Aemond är din bror. -Han är en idiot.
Vi är en familj. Hemma kan du bråka med honom.
-Men där ute försvarar vi de våra. -Det var lustigt.
Tror du att Rhaenyras söner alltid kommer att vara dina leksaker?
Enligt gällande ordning...
...ska Rhaenyra ta över tronen med Jacaerys som arvinge.
Än sen?
Du är snart vuxen. Hur kan du vara så kortsynt?
Om Rhaenyra tar över makten kan ditt liv stå på spel.
Ditt och Aemonds. Hon kan göra sig av med alla rivaler.
-Då ska jag inte... -Du är rivalen!
Du är rivalen, Aegon! Bara genom att leva och andas!
Du är kungens förstfödde son.
Och vad de och hela riket vet, i djupet av sina hjärtan...
...är att du kommer att bli vår kung en dag.
Klä på dig.
-Lammhjärtat är utsökt. -Vår kock är kunnig, ers excellens.
-Plommonkakan kommer vi att slåss om. -Innan vi ryker ihop...
En skål för Aegon Erövraren, er ädle förfader-
-som stred vid vår sida mot Volantis under det blodiga seklet.
På draken Balerion flög han till vår undsättning i Lys-
-brände en fiendeflotta och vände på så vis krigslyckan.
-Aegon Erövraren. -För Aegon!
Detta leder mig in på affärer. Jag vill göra ett erbjudande-
-för att hedra vår omtalade allians.
Om ni vill äkta en av våra döttrar kunde ni ha besparat oss historierna.
Vad...?
Det har jag inte gjort mig förtjänt av, lady Laena.
Jag vill erbjuda er ett varaktigt säte här i Pentos.
Godset skulle utgöra en gåva-
-med sina bondgårdar och marker, vinodling och skog.
Bönderna skulle betala arrende till sin nya Targaryenherre.
Staden skulle stå till ert förfogande såsom det anstår er kungliga börd.
-Fortsätt. -Lys och dess allierade avancerar.
Triarkin har slutit förbund med Qoren Martell av Dornien.
När som helst kan de vända blickarna norrut.
Er familj har drakar. Tre, kanske fyra i framtiden.
Jag vill beskydda Pentos mot Triarkins lystna blickar.
Var Pentos behjälpliga, som Aegon en gång var-
-så ska jag fylla er bägare till brädden och mer.
Vi är resande, ers excellens. Vi har redan stannat för länge.
Det är ett generöst erbjudande. Vi ska tänka över saken.
-Du överväger prins Reggios förslag. -Vi har ett gott liv här.
Vi får göra som vi vill. Vi är välkomna och firade.
-Och för evigt gäster. -Just det.
Vi slipper ansvar och intriger.
Skiftande lojaliteter och arvstvister angår inte oss.
-De utnyttjar oss. -Visst är det uppfriskande?
Ett enkelt utbyte. Vi har drakar, de har guld.
Vi är större än så.
Vi är inga gycklare som roar en främmande prins.
Vi är det gamla Valyriens blod. Vi hör inte hemma här.
Valyrien finns inte längre. Vi hör inte hemma någonstans.
Jag vill att mitt barn ska födas i min fars slott på Driftmark.
Att mina döttrar växer upp i sitt hemland-
-med sin familj. Det är deras födslorätt.
Jag vill sluta mina dagar som en drakryttare.
Inte som en fet lord på landsbygden.
Böj på knäna. Lätta fötter.
Så här ska det se ut, Lyonel!
Pojkar som lär sig tillsammans, övar tillsammans-
-fäller varandra och hjälper varandra upp.
-Sådant skapar väl livslånga band? -Det är förhoppningen, ers nåd.
Stå inte för rakryggad, min prins. Då blir du fälld.
Aegon!
Jag vann första dusten, ser Criston. Min motståndare bönar om nåd.
Då ger jag er en ny motståndare, lord Halmstrå.
Kan ni komma åt mig? Ni och er bror.
Hårdare än så får ni ta i.
Upp med svärden, pojkar. Låt inte fienden vila.
De yngsta behöver lite uppmärksamhet, ser Criston.
Ifrågasätter ni min undervisningsmetod?
Jag föreslår bara att den tillämpas på alla era elever.
Låt gå.
Jacaerys, kom hit. Du sparrar mot Aegon.
Äldsta son mot äldsta son.
-Knappast rättvist. -Ni vet inget om krig.
När svärden dras kan man inte förvänta sig rättvisa.
Höj svärden.
Anfall.
-Regelbrott. -Jag tar hand om honom.
Stå stadigt. Utnyttja att du är längre.
Avancera, ripostera och vänd...
...mot bröstet, inte ögonen. Du klarar det.
Du!
Avsluta.
Pressa honom bakåt. Avsluta!
Fortsätt anfallet. Använd fötterna!
Låt honom inte resa sig.
Fortsätt anfallet!
Nu räcker det!
-Hur vågar du röra mig? -Aegon!
-Det var olämpligt. Han är prins. -Är det detta ni lär ut, Cole?
Grymhet... mot den svagare motståndaren?
Ni är osedvanligt intresserad av prinsgossens utbildning.
De flesta skulle bara vara så hängivna mot sin kusin.
Eller sin bror. Eller sin son.
-Backa! -Säg det igen!
Jag tänkte väl det.
Tvätta av honom med en tyglapp-
-och se till att kocken ger dig ett lätt vin att dricka.
Prinsessan? Det har inträffat en incident på borggården.
-Du har dragit vanära över mig. -Handlar det bara om din vanära?
Vår vanära, Harwin! Hela huset Strongs.
För att jag slog den odräglige Cole, en förvaltares son?
-Han är riddare i Kungsvakten. -Han anföll prins Jacaerys...
Omständigheterna kring hans födelse...
Du har gjort oss sårbara för anklagelser om förräderi.
Vilket förräderi skulle det vara?
Spela inte dum, pojk.
Ditt samröre med prinsessan Rhaenyra är ett brott-
-som kan innebära exil och döden.
För dig, för henne och för barnen!
Det är bara lösa rykten.
-Som sprids av prinsessans rivaler. -Folk har ögon.
Men hans nåd kungen vill inte kännas vid det han ser.
Hans bräckliga sköld är det enda som står mellan dig och bödeln.
En fars avsiktliga blindhet gentemot sitt barn.
-Jag önskar att min far vore blind. -Har jag inte varit det i alla år?
Men så anfaller du en riddare i Kungsvakten för att försvara din...
Du har din heder och jag har min.
Det lindrar smärtan, prinsessan.
Där stod en björn, en björn svart och brun...
Det känns bättre om några dagar. När mjölken har sinat.
"Den fagra?" sade han "Men jag är en björn"
Svart och brun och täckt med fjun
Längs med vägen hit och dit
Tre pojkar, en get och en dansande björn. De dansade och...
-Min kära maka. -Prinsessan.
Jag föll.
-Var har du varit? -Med Qarl. Nämnde jag inte det?
Har du mycket ont?
-Mjölken gör att brösten svullnar... -Ser Qarl, låt mig tala med min make.
Självfallet, prinsessan.
Kriget mullrar åter i Stegstenarna, Rhaenyra.
Triarkin har fått nytt liv i och med alliansen med Dornien.
De gör räder mot skepp och laster.
Qarl har stridit där. Han visade mig en...
Han visade mig en påse safirer stora som valnötter-
-som han stal av en pirat han dräpte.
Efter alla dessa år är det precis vad jag behöver.
Lite äventyr. Ett ordentligt slag som ingjuter liv i min kropp.
Där ska finnas en general från Tyrosh.
En jätte som färgar skägget lila och bär klänning!
Ett par månader bara.
Att få gå till sjöss igen...
Är du från vettet? Vet du vad som hände-
-medan du pimplade öl i Loppsänkan och gudarna vet vad?
Skamliga rykten jagar oss. De nafsar oss i hälarna.
Frågor...om våra söners härkomst.
-Usla, förkastliga beskyllningar. -Är det beskyllningar?
De är våra söner! Dina och mina.
Deras sanna far skulle inte överge dem nu-
-för att supa sig runt Smala havet, vifta med svärdet...
-...och kasta blickar på sina sjömän. -Jag är riddare.
Och krigare.
Jag har spelat min roll troget.
I tio år.
-Jag förtjänar... -Du förtjänar ingenting.
I tio år har du förlustat dig vid hovet.
Du har köpt de dyraste hästarna-
-druckit de finaste vinerna och knullat de präktigaste pojkarna.
Vi hade en överenskommelse. Jag är inte bitter.
Men...
Man lämnar inte sin postering när stormen slår till.
En klok sjöman flyr stormen när den nalkas.
Nåväl, då befaller jag dig.
Som prinsessa och tronarvinge befaller jag dig-
-att stanna i King's Landing vid min sida.
Det har gått åtta år, älskling.
-Hälften av dem gör det aldrig. -Vadå?
De kläcks inte.
Kommer de att låta mig stanna kvar?
-Vem då? -Prinsen av Pentos.
-Jag förstår inte. -Han vill ha dig och far.
Och Baela. För att ni har drakar.
Det finns mer än ett sätt att bli bunden till en drake.
Jag hade ingen förrän jag fyllde femton.
Och nu rider jag Vhagar, den största i världen.
Din väg är snårigare. Baelas drake föddes till henne.
Men om du vill bli ryttare måste du hävda den rätten.
-Din far skulle säga samma sak. -Far ignorerar mig.
Han gör sitt bästa.
Laenor har skrivit.
Rhaenyra har nedkommit med ännu en son.
Har den här också en slående men helt slumpartad likhet-
-med Stadsvaktens befälhavare?
Han verkar ha utelämnat den detaljen.
Jag saknar min bror, Daemon.
Det gör nog du med.
Jag saknar starkvinet i Westeros.
Det bjöd alltid på ett par timmars fridfull glömska.
Den gulaktiga skiten de dricker här...
-Längtar du aldrig hem? -Nej.
-Jag tror dig inte. -Tro vad du vill.
Du prisar staden Pentos men har inget intresse av den.
Då hade du utforskat den och inte suttit i biblioteket-
-och läst om döda draklorder som du påstår att du inte bryr dig om.
-Jag visste inte att du iakttog mig. -Du sover aldrig.
Hur kan jag göra det när du skuggar mig?
Jag vet att du är besviken på livet.
Jag är väl inte den maka du hade velat ha.
-Laena... -Det smärtar mig inte.
Jag har försonat mig med tanken.
Men du är större än det här, Daemon.
Mannen jag äktade var större än det här.
Lord Blackwood påstår-
-att huset Bracken flyttade gränsstenarna-
-och satte sina hästar att beta på deras mark.
Varför medlar inte lord Grover i frågan?
Kan han inte lösa en tvist om småstenar?
Tydligen styr hans son Flodvattnet i allt utom till namnet.
Han är också en Tully och det här är deras problem.
Jag instämmer.
-Om vi går vidare... -Och husen Bracken och Blackwood...
...fortsätter att ta varje chans att spilla varandras blod.
Vi bör alltså pröva saken.
Det finns bönder som vet var gränserna alltid har gått.
-Det vore inte omöjligt att ordna. -Typiskt.
Ser Tyland?
Vi bör dryfta utvecklingen i Stegstenarna.
Blir vi aldrig kvitt det där stället?
Enligt min mening har huset Blackwood rätt i sak.
Vi talar om Stegstenarna, lord Beesbury.
Och Triarkins nya allians med Dornien.
Våra förhandlingar med Sunspear har inte fått dem att ta reson.
Att lita på en Martell är att alltid bli gäckad.
Och var är prins Daemon?
Eller "kung" Daemon? Han vann ju ett slag om öarna, en gång i tiden.
För tio år sedan. Han lämnade dem oförsvarade.
Vi lämnade dem oförsvarade.
Vi borde ha byggt befästningar, vakttorn-
-skickat skepp och soldater för att hålla positionerna.
Det har vi inte råd med.
Våra kistor är djupa men inte bottenlösa.
Tänk på kostnaden för våra undersåtar.
-Jag instämmer. -Ett krig skulle kosta mer.
Vi har varit slapphänta och nu vaknar monstret till liv igen.
Nu avslutar vi.
Ja...
Vänta. Jag har något att säga.
Varsågoda och sitt.
Jag har känt av...
...missämjan mellan våra familjer den senaste tiden, min drottning.
Om min familj har förbrutit sig så ber jag om ursäkt.
Men vi tillhör samma hus.
Och långt innan vi gjorde det var vi vänner.
Min son Jacaerys ärver Järntronen efter mig.
Jag föreslår att vi trolovar honom med er dotter Helaena.
Att vi förbinder oss som allierade en gång för alla.
-Låt dem härska tillsammans. -Ett mycket välbetänkt förslag!
Dessutom, om Syrax lägger ännu en äggkull-
-får er son Aemond välja ett av dem. Som ett tecken på vår välvilja.
Rhaenyra...
Sju helveten...
Min kära, ett drakägg är en generös gåva.
Kungen och jag tackar för erbjudandet och ska överväga det.
Du måste vila nu, käre make.
Ja.
Rävens stämma är honungslen när den snärjts av hundarna.
-Hon är uppriktig. -Hon är desperat.
Hon känner marken ge vika och vill att vi blundar för hennes felsteg-
-och gifter bort min enda dotter till en av hennes alldagliga söner.
Det är ett gott förslag. Vi är en familj.
Nu lägger vi enfaldiga gräl åt sidan, samsas och stärker ätten.
Du kan göra som du vill.
-När jag ligger död i graven. -Alicent...
Alicent!
Jag behöver inte filten...
Kungens Hand, ers nåd.
-Kungen tar sin vila nu. -Jag kan ta emot honom!
Böj dig framåt.
De daltar med mig i all oändlighet, Lyonel.
Det är ett under att jag får besöka avträdet ostört.
-Ers nåd. -Vad angår detta, lord Lyonel?
Ers nåd, jag känner...
Jag ville meddela att jag lämnar min tjänst som kungens Hand.
Händelsen på borggården i morse... Min son Harwin har vanärat sig själv-
-och hela staden kommer snart att viska om det.
Harwins utbrott var olyckligt, men han har avskedats från Stadsvakten.
-Är det inte straff nog? -Det är det inte, ers nåd.
Du har varit en lojal tjänare i många år. I tio år som Hand.
Dina råd har varit kloka och aldrig fläckade av egenintresse.
Till skillnad mot alla andras.
Det var vänliga ord.
Men det vilar en skugga över mitt hus som bara blir mörkare.
Jag kan inte längre tjäna er rättrådigt.
Vad är det för skugga? Berätta, om den skapar ett sådant dunkel.
Ja. Ni måste tala klarspråk.
Det kan jag inte.
-Då kan jag inte godta detta. -Käre make...
Jag sa nej!
-Om ni insisterar, min kung. -Det gör jag.
Du fortsätter i kronans tjänst.
Då måste jag be om tillåtelse att eskortera min son till Harrenhal.
Han är min arvinge och ska bli lord av Harrens slott en dag.
Det är dags att han axlar sitt ansvar där.
Gör så.
Tänker du inte hjälpa mig?
Jag tog mig friheten att börja utan er.
Det vore en synd att låta en sådan paj kallna.
Det gjorde ni klokt i, lord Larys. Ni hyste inte samma oro för vinet.
Att äta kött utan att dricka vin är också en synd.
Jag brukar berätta för er vad som händer-
-men i kväll vet ni och inte jag.
-Kungen höll audiens för min far. -Han försökte avgå.
Det var väl det jag trodde.
Hans heder har alltid varit en kvarnsten runt hans hals.
-Ni sa att han försökte. -Min make nekade honom.
Då bekände han inte min brors felsteg.
Med sitt utbrott på borggården så gott som bekände han själv.
Sanningen har många sidor, ers nåd.
Tror ni att kungen skulle döma sin dotter till landsflykt eller...
Inte nu, Talya.
Det är avsiktlig blindhet. Från kungens sida.
-Ni skulle säkert göra likadant om... -Nej.
Lord Lyonel ska eskortera ser Harwin till Harrenhal.
Han ska övervaka herresätet medan er far tjänar som Hand.
Men Handens ställning har försvagats på grund av hans son.
Min far kan inte ge kungen oberoende råd.
Det är nu jag saknar min egen far som mest.
Han hade berättat sanningen. Om Otto Hightower hade varit Hand...
-Er far hade inte varit opartisk. -Nej, men han hade tagit mitt parti!
Står ingen i hela King's Landing på min sida?
Vilken samling hjältar jag har framför mig.
En mördare. En pervers.
En förrädare mot kronan.
För era brott har ni dömts till döden genom hängning.
Vad vill ni oss?
Jag är villig att benåda er.
Om ni är villiga att betala ett litet pris.
-Krysta, mylady! -Krysta!
Krysta!
Ni måste krysta!
-Det måste komma nu! -Krysta!
Såja, krysta! Ni måste krysta nu, mylady!
Här går gränsen för mitt kunnande.
Barnet vill inte födas.
Min modiga flicka...
Jag är ledsen, min prins. Vi skulle kunna öppna buken.
Försöka få ut barnet med hjälp av kniven.
Men jag vet inte om det skulle överleva.
Skulle modern överleva?
Nej.
Vhagar! Dracarys!
Dracarys!
Dracarys...! Dracarys!
Dracarys. Dracarys...
Laena!
Var snälla mot er mor, pojkar. Jag besöker er när jag kan.
Men det kan dröja ett tag.
Jace.
Jag kommer tillbaka.
Det lovar jag.
När vi ses igen kommer jag att vara en främling.
Prinsessan.
Vi kan skicka brev med korp. Vill du det?
Är Harwin Strong min far?
Är jag en oäkting?
Du är en Targaryen.
Det är det enda som spelar någon roll.
Får jag tala med dig?
Jag förmodar att han har rest.
Vi är färdiga här. Vi ska ge oss av.
Och ditt erbjudande om Jace och Helaena?
Man har underminerat mig.
Förlöjligat mig. Man viskar om mig i korridorerna.
De får fortsätta med det utan mig.
-Till Dragonstone? -Vi borde ha farit för länge sedan.
Vad händer med din ställning? Du har alltid sagt att om du inte vore här-
-så skulle hon vända din far emot dig.
En klok sjöman flyr stormen när den nalkas.
Laenor. Ta med honom.
Vi behöver vartenda svärd vi kan uppbåda.
Far! Jag brinner inne!
-Harwin! -Jag brinner inne!
Harwin! Harwin!
Vad är väl barn om inte en svaghet?
En dårskap, en fåfänga.
Genom dem tror man sig lura det stora mörkret på dess seger.
Så att man kan leva för evigt i någon sorts skepnad.
Så att de förhindrar att man blir till stoft.
För deras skull lämnar man ifrån sig det man inte borde.
Man kanske vet vad som vore det rätta-
-men kärleken hejdar handen.
Kärleken...är ett fördärv.
Det är bäst att gå oberörd genom livet.
Om ni frågar mig.
-Är de döda? -Ni vet vad de säger om Harrenhal.
Det byggdes av Svarte Harren till hans egen storhets ära.
Blod blandades i murbruket.
Man säger att platsen är hemsökt.
Att den avkunnar dom över alla som passerar portarna.
-Nej, du... Du avkunnade dom. -Drottningen uttryckte en önskan.
Vilken rikets tjänare skulle inte försöka infria den?
Jag förmodar att ni kommer att skriva till er far nu?
Larys...! Jag önskade inte detta.
Jag är säker på att ni kommer att belöna mig...
...vid rätt tillfälle.