ROD DRAKA
Zatraceně.
Pořád dýchej.
A zatlač.
A znovu.
Tlač.
Hlavička!
-Chlapec, princezno. -Chvalte Matku!
-Zdravý? -Kope jako koza, princezno.
Ahoj. Ahoj.
Princezno.
Královna požaduje, aby dítě bylo přineseno k ní. Ihned.
Proč?
Odnesu ho sama.
-Měla bys zůstat v posteli. -Měla! Pomoz mi do šatů.
Princezno.
Tvé šaty?
-Princezno? -Je to tady.
Plodové lůžko!
Chlapec. Teď mi to řekli.
-Ano. -Výborně.
-Kam to jdeš? -Chce ho vidět.
Teď?
Tak jdu s tebou.
-No to doufám. -Já ho vezmu.
Neudělám jí tu radost.
Tak mě aspoň vezmi za ruku.
Bolelo to tak hrozně?
Bohové...
Jednou mi prošlo kopí ramenem.
Nejupřímnější soustrast.
-Princezno. -Má princezno.
-Jsem rád, že nejsem žena. -Má princezno.
Princezno. Můj lorde.
Co se děje?
Co je? Co je?
Sakra.
Běž. Běž.
Co asi tak může chtít?
Myslel jsem, že už dá pokoj.
Princezno. Sere Laenore.
Je mi ctí blahopřát vám mezi prvními.
Dík, lorde Caswelle.
Mohu-li být nějak k službám...
Ten den teprve přijde, můj lorde.
Vrátíme se, ano? Může přijít za námi. Ne?
Ne. Pokud mě nechceš nést po tom zatraceném schodišti.
To je absurdní.
Princezno.
Rhaenyro.
Měla bys po porodu odpočívat.
Nepochybuji, že by ti to vyhovovalo, Výsosti.
Posaď se.
Talyo, přines princezně polštář.
-Není třeba. -Nesmysl.
Dokončíme to později.
Výsosti.
Jak šťastná zpráva po ránu.
Ano, Výsosti.
Tak kde je?
Kde je můj vnuk? Tady.
Tady je.
Krásný princ.
Statný.
Jako rytíř budeš nahánět strach.
-Určitě. -Má už to malé jméno?
-Zatím... -Joffrey.
Bude to Joffrey.
Pro Valyrijce neobvyklé jméno.
Určitě má nos po svém otci.
Že ano?
Výsosti, tvá dcera dnes podala hrdinský výkon
-a měla by odpočívat. -Samozřejmě.
Na...
Výborně, děvče.
Doufám, že porod byl snadný.
Asi jsem řekla porodní bábě, že je kráva.
Snaž se dál, sere Laenore.
Nakonec ti jedno z nich bude podobné.
Neměl bys se mnou jméno mého dítěte nejdřív probrat?
Je to naše dítě, nebo ne?
Krvácí jen jeden z nás.
Též mám právo vyjádřit se k rodinným záležitostem.
V poslední době tě naše záležitosti nezajímaly.
... a vidí velkého, děsivého draka!
Matko!
Podívej.
Vybrali jsme pro mimino vejce.
Vypadá dokonale.
-Nechal jsem vybrat Lukea. -Díky, Jaci.
Vejce neopouští Dračí jámu denně.
Raději jsem nabídl chlapcům doprovod.
Já i Laenor děkujeme.
Tak prý další chlapec.
Jaký z tebe asi bude úžasný rytíř, co?
Mohu...?
Ser Harwin si přeje být představen Joffreymu.
Jistě.
Takže Joffrey?
Otče, mohu si Joffreyho pochovat?
Ne. Ne. Ne. Oba dva zpátky do Dračí jámy.
-No tak! -Než vyšlou pátrací skupinu.
Usne si před velitelem Městské hlídky.
Neuvěřitelně neuctivé.
Obávám se, že je to pro tuto rodinu typické.
Drž!
Ať jde sem.
Ať Vermax poklekne, princi.
Služ!
Stůj!
Výborně.
Vermaxi!
Stůj!
Musíte svého draka zvládat, mladí princové...
Jako princ Aegon zvládá Sluncežára.
Jakmile si k vám vypěstují vztah, odmítnou přijímat pokyny od jiných.
Můžu to říct?
Dracarys, Vermaxi!
Aemonde, máme pro tebe překvapení.
-Co je to? -Něco výjimečného.
Jsi jediný z nás, kdo nemá draka.
-To ano. -A bylo nám to líto.
-Tak jsme ti jednoho našli. -Draka?
-Jak? -Dar bohů.
-Pohleď: Růžový děs! -Růžový děs!
Při nastupování opatrně, první let bývá náročný.
Tahle má 60 kroužků.
Na každém dva páry nohou.
To je 240.
Ano, správně.
Má oči.
Ale...
Nevěřím, že něco vidí.
A proč to tak je, co myslíš?
To je mimo naše chápání.
Asi máš pravdu. Někdy to tak je.
Výsosti.
-Aemonde. Cos to udělal? -Udělal to zase.
Nebyls varován? Mám tě zavírat v komnatách?
-Přinutili mě! -To nebylo třeba.
-Jsi těmi potvorami posedlý. -Dali mi prase!
-Cože? -Řekli, že mi sehnali draka.
-Poslední kroužek nemá nohy. -Ale bylo to prase.
Jednou budeš mít draka.
-Bude muset zavřít oko. -Já to vím.
Všichni se smáli.
Normálně mu udělali křídla.
A ocas.
-Neměl by být tak důvěřivý. -Je to dítě.
Myslel, že sehnali divokého draka a vlákali ho do Dračí jámy?
-Tví vnuci ho ohrožují. -Jsou víc dětmi než on.
Jsou to zvířata. A není divu.
Určitě to nebyl náš Aegon, kdo je navedl?
Divím se, že se jejich vejce vylíhla.
-Proč myslíš? -Ty víš proč.
-Obávám se, že ne. -Ne...
Viserysi.
Pokračujeme odpoledne, Eddarde.
Jednou jsem o tom začala,
a zakázals mi o tom mluvit, tak mlčím.
Mít jedno takové dítě je omyl.
Mít tři je urážka.
Tvého trůnu, tebe.
Rodu Velaryonů i svazku, za nějž jsi tak bojoval.
Nemluvě o dobré pověsti.
Kdysi jsem měl černou klisnu.
Černou jako havran.
Jednoho dne opustila pastvinu
a hřebec ze sousedství s ní počal hříbě.
Ten hřebec byl stříbrný jako měsíc o zimní noci.
A hříbě, když se narodilo, kaštanové.
Ten nejobyčejnější hnědák, jakého jsi kdy viděla.
Příroda prostě dělá zázraky.
Jak to víš?
Ten stříbrný hřebec. Jak víš, že to byl on?
Viděls ho snad při činu?
Následky obvinění, s nimiž si zahráváš...
by byly ošklivé.
Už o tom nemluv.
Začínám ztrácet rozum, sere Cristone?
Šálí mě smysly, či ostatní spí
-a zdá se jim tentýž sen? -Někdy už to tak vypadá, Výsosti.
Nestoudně staví na odiv své následnictví
a čeká, že všichni v Rudé baště popřou pravdu,
-a její otec král... -Ví to.
Jistě. Či věděl, a přesvědčil se o opaku.
Nic neudělá, jen pro ni hledá omluvy.
Princezna Rhaenyra je nestoudná a krutá.
Pavouk, který zakousne a vysaje svou oběť.
Rozmazlený spratek.
To bylo neslušné, Výsosti. Promiň.
Musíme věřit, že nakonec čest a slušnost zvítězí.
Musíme se toho držet a pomáhat si.
-Čí to byl nápad? -Do prdele!
To prase. Tos vymyslel ty?
Ne.
Byl to Jace.
A...
Možná oba dva, jistě to nevím.
-Aemond je tvůj bratr. -Je to sráč.
Jsme rodina. Doma si ho fackuj, jak chceš.
Ale před světem máš svoje chránit.
Byla to psina.
Myslíš, že si s Rhaenyřinými syny budeš hrát nadosmrti?
Jednoho dne
se Rhaenyra posadí na trůn a Jacaerys bude její následník.
No a?
Jsi skoro dospělý. Jak to, že tohle nevidíš?
Když se Rhaenyra chopí moci,
půjde ti o holý život.
I Aemondovi.
Může odstranit všechny hrozby svého následnictví.
-Pak nebudu... -Ty jsi hrozba!
Jsi hrozba, Aegone! Už jen tím, že žiješ a dýcháš.
Jsi králův prvorozený syn.
A každý to ví, každý v říši to cítí
v krvi i kostech,
že jednoho dne budeš náš král.
Obleč se.
Jehněčí srdce jsou výtečná.
Měli jsme štěstí na kuchaře, Excelence.
Bude se podávat švestkový koláč,
popereme se o drobky.
Pak předem navrhuji...
Přípitek! Na Aegona Dobyvatele, tvého vznešeného předka,
který se s námi spojil proti Volantisu ve Století krve.
Na velkého draka Baleriona, který nám do Lysu přiletěl na pomoc,
spálil nepřátelské loďstvo a změnil běh událostí.
Na Aegona Dobyvatele.
Na Aegona!
Ano, abych nezapomněl.
Mám návrh,
kterým chci uctít naše legendární spojenectví.
Chceš-li jednu z našich dcer,
řekni to a ušetři nás lekcí z historie.
Cože?
Nemyslím si, že si to zasloužím, lady Laeno.
Chci vám nabídnout trvalou rezidenci zde v Pentosu.
Poskytnu vám tento příbytek
spolu s farmami a pozemky, vinicemi i lesy.
Nájemci budou platit své dávky každý rok svému novému pánovi.
Budeš mít přístup k městu i přístavu,
jak přísluší tvému královskému postavení.
Pokračuj.
Lys a jeho spojenci znovu povstanou.
Triarchie našla společnou řeč s Qorenem Martellem z Dorne.
Každou chvíli mohou upřít svůj zrak na sever.
Tvá rodina má draky,
zatím tři, ale v budoucnu možná čtyři.
Mým cílem je chránit Pentos před chtivým zrakem Triarchie.
Pomoz Pentosu, jako kdysi Aegon,
a nebude ti stačit pohár na můj vděk.
Excelence, jsme cestovatelé a jsme tu už déle, než jsme zamýšleli.
Je to ušlechtilá nabídka.
A my ji rozhodně zvážíme.
Zvažuješ nabídku prince Reggia.
Máme tu dobrý život.
Můžeme si dělat, co chceme, hostí nás a oslavují.
-Věční hosté. -Přesně tak.
Nemáme žádnou zodpovědnost. Politické intriky,
trvalé střídaní loajality ani následnictví nejsou náš problém.
-Zneužívají nás. -To je osvěžující, ne?
Prostá transakce. My máme draky, oni mají zlato.
Jsme víc než jen to, Daemone.
Nejsme zpěváci ani herci obveselující cizího prince.
My jsme krev Staré Valyrie.
Nepatříme sem.
Valyrie už není. Už nikam nepatříme.
Chci, aby se mé dítě narodilo tam, co já,
v Náplavomarce, na hradě mého otce.
Chci, aby mé dcery byly vychovávány ve své vlasti,
se svou rodinou, podle dědického práva.
Až přijde konec, chci zemřít jako dračí jezdec.
Ne jako obtloustlá šlechtična.
Uvolnit kolena. Lehké nohy.
Lehké nohy, těžké ruce.
-Tak to má být, Lyonele. -Váhu dopředu.
Chlapci se učí spolu, cvičí spolu,
jeden srazí druhého a pak ho zvedne.
Vytvoří si celoživotní pouto. Co ty na to?
To doufám, Výsosti.
Nestůj tak zpříma, princi. Nebo tě srazí.
Aegone.
Vyhrál jsem první kolo, sere Cristone. Můj protivník prosí o milost.
Máš nového protivníka, lorde ze Slámova.
Zkus se čepelí dotknout mě.
Spolu s bratrem.
Musíte se víc snažit.
Zbraně vzhůru. Nedejte nepřátelům prostor.
Myslím, že i mladším hochům by prospělo trochu tvé pozornosti, sere Cristone.
Zpochybňuješ mou výcvikovou metodu, sere?
Spíš navrhuji, aby metoda byla uplatňována na všechny tvé žáky.
Výborně.
Jacaerysi. Pojď sem. Bojuješ s Aegonem.
Nejstarší syn proti nejstaršímu.
-To není fér. -Vím, žes neviděl pravou bitvu,
ale když jde meč z pochvy, férový boj nečekej.
Taste.
Boj.
-Nečestný boj. -Vyřídím to.
Pevně. Máš výhodu výšky, využij ji.
Zaútoč, vrať mu to, využij výhodu.
... na prsa, ne do očí, dokážeš to.
Hej!
Musíš blíž.
Tlač ho dozadu. Zablokuj ho.
Pořád útoč. Použij nohy!
Nenech ho vstát.
Pořád útoč!
Tak dost!
-Nesahej na mě! -Aegone!
-To přeháníš, Strongu. Je to princ. -Učíš ho krutosti?
Krutosti? Ke slabšímu soupeři?
Tvůj zájem na výcviku malého prince je dost neobvyklý.
Lidé projevují takovou starost vůči bratranci.
Či bratru.
Nebo synovi.
Zpátky!
Zopakuj to!
Myslel jsem si to.
Omyj ho namočenou látkou
a sežeň od kuchaře dobré čisté víno.
Princezno?
Na nádvoří došlo k incidentu.
Naplňuje mě to nesnesitelnou hanbou.
Takže o tohle tu teď jde. O tvou hanbu.
Naši hanbu, Harwine!
Hanbu pro celý rod Strongů.
Že jsem vztáhl ruku na nesnesitelného Colea?
-Syna majordoma? -Rytíře Královské gardy!
-Napadl Jacaeryse... -Brání korunu!
Okolnosti jeho narození...
Tvou vinou teď čelíme
obvinění z vážnější zrady.
A jaká zrada to je?
Nehraj si na hlupáka, hochu.
Tvůj důvěrný vztah s princeznou Rhaenyrou je prohřešek,
který může znamenat vyhnanství a smrt.
Pro tebe, pro ni, pro ty děti!
Jenom pomluvy.
-Šířené princezninými nepřáteli. -Lidé nejsou slepí.
Přesto Jeho Výsost král nechce přijmout, co jeho oči vidí.
Mezi tebou a popravčím je jen tenoučký štít.
Vědomá slepota otce vůči jeho dítěti.
Kéž by postihla i mého otce.
Copak ji už tolik let nemám?
A přesto jsi dnes
veřejně napadl rytíře z Královské gardy při obraně své...
Ty máš svou čest a já zase svoji.
Na zmírnění bolesti.
Medvěd tam byl, černou srst měl, černou a hnědou, dál směle šel...
-Díky. -Za den či dva ti bude líp,
až ti vyschne mléko.
"Proč na jarmark?" ten medvěd děl
Černý a hnědý, dál směle šel
Pak cestou tou průvod se bral
Tři hoši, medvěd a starý kozel, tančili dál...
Má drahá ženo.
Princezno.
Upadl jsem.
-Kde jsi byl? -Venku s Qarlem. Neřekl jsem ti to?
Hodně trpíš bolestí?
Z mléka...
ti otekla prsa...
Dovolíš, sere Qarle? Chci si promluvit s chotěm.
Jistě, princezno.
Válka na Kamenoschodech je opět na spadnutí, Rhaenyro.
Triarchie získala novou sílu ze spojenectví s Dorne.
Přepadají a okrádají lodě.
Qarl tam bojoval. Ukázal mi...
Ukázal mi pytel safírů velkých jako ořechy,
sebral ho mrtvému pirátovi.
Po tak dlouhé době přesně tohle potřebuji.
Trochu dobrodružství.
Slušnou bitvu, při které se mi rozproudí krev.
Tvrdí, že je tam nějaký tyrský generál... prý je to obr...
co si barví vousy do ruda a nosí ženské šaty.
Jen na pár měsíců.
Vrátit se na moře.
Zbláznil ses?
Víš, co se stalo...
zatímco ses pokoušel vypít všechno pivo v Bleším zadku?
Šíří se o nás ošklivé pomluvy, Laenore. Jdou nám po krku.
Zpochybňují...
rodičovství našich synů.
Zlá, nechutná obvinění.
Nechutná, říkáš?
Jsou to naši synové.
Tví a mí.
A jejich skutečný otec je neopustí
a nevyrazí popíjet na Úzké moře,
máchat mečem a svádět námořníky.
Jsem rytíř.
A válečník.
A tady hraju svou roli. Poctivě.
Už deset let.
-Zasloužím si trochu... -Nezasloužíš si nic.
Těch deset let u dvora sis jen užíval.
Kupoval si nejlepší koně,
pil ta nejdražší vína, píchal nejhezčí chlapce.
Tak zněla naše dohoda, nic jsem ti nevyčítala.
Ale...
neopustíš své místo, když udeří bouře.
Chytrý námořník prchne ještě před bouří.
Dobře, pak ti to nařizuji.
Jako princezna a následnice trůnu
ti nařizuji zůstat v Králově přístavišti a po mém boku.
Je to osm let, zlatíčko.
-Polovina z nich to nikdy nedokáže. -Co?
Vylíhnout se.
Nechají mě tady?
Kdo tě tu má nechat?
Princ z Pentosu.
Nerozumím ti.
Chce tebe a otce.
A Baelu.
Protože máte draky.
Je víc možností, jak si vybudovat vztah s drakem.
Já jsem neměla draka do patnácti let.
A teď létám na Vhagar, největším drakovi světa.
Tvá cesta je náročnější, Baelin drak se už vylíhl.
Ale jestli chceš být jezdkyně, musíš uplatnit své právo.
Tvůj otec by ti řekl totéž.
Otec si mě nevšímá.
Dělá, co může.
Psal mi Laenor.
Rhaenyra porodila dalšího syna.
Nezmínil tvůj bratr,
zda i tento je pozoruhodně, avšak zcela náhodně
podobný veliteli Městské hlídky?
Tento detail zřejmě vynechal.
Stýská se mi po bratrovi.
A tobě asi taky.
Po západozemském víně.
Po pár hodinách zapomnění získáš závislost.
Ty zdejší jantarové sračky...
Nestýská se ti po domově?
Ne.
-Nevěřím ti. -Věř si, čemu chceš.
Chválíš přednosti Pentosu, ale neprojevuješ o ně zájem.
Kdyby ano, šel bys do města,
ale místo toho trávíš svůj čas tady, v knihovně,
a stále čteš o skutcích mrtvých dračích lordů,
k jejichž odkazu se marně hlásíš.
Netušil jsem, že mě někdo trvale pozoruje.
Ani nespíš.
Jak, když sleduješ každý můj krok?
Vím, že tě život zklamal.
Asi nejsem ta žena, jakou sis pro sebe přál.
Laeno...
Ale netrápí mě to.
Jsem s tím smířená.
Jenže v tobě je víc, Daemone.
V muži, kterého jsem si brala, bylo mnohem víc.
Lord Blackwood však namítá,
že Brackenové v noci posunuli mezní kameny
a vypustili koně na pastvu na jeho louku.
Proč problém nepřednesli lordu Groverovi?
To už tak zeslábl, že nemůže vyřešit spor o mezníky?
Slyšel jsem, že Řekotočí teď řídí syn lorda Grovera.
Je to taky Tully, a pořád je to problém Tullyů.
Souhlasím.
Pak můžeme pokročit...
A přesto Brackenové a Blackwoodové
využijí každou šanci, aby si pouštěli žilou.
Jako v tomhle sporu.
Budou tam venkované, kteří ví, kudy dřív vedla hranice.
To je snadné zjistit.
Jistě.
Sere Tylande.
Měli bychom se věnovat nejnovějšímu vývoji na Kamenoschodech.
To se toho prokletého místa už nezbavíme?
Podle mého názoru mají Blackwoodové navrch.
Už jsme u Kamenoschodů, lorde Beesbury.
A nové aliance Triarchie s Dorny.
Doufal jsem, že jednání se Slunečním oštěpem
je přivede k rozumu.
Věřit Martellovi přináší zklamání.
A kde je náš princ Daemon?
Nebo bych spíš měl říct král,
když se na něj po bitvě pasoval.
Kdysi.
Už 10 let nechal tu oblast bez ochrany.
My ji nechali bez ochrany.
Měla tam být opevnění, strážné věže,
loďstvo a vojenská posádka, která to území bude hájit.
Nemůžeme si to dovolit.
Naše pokladnice jsou velké, ale ne bezedné.
Jsou to náklady pro naše poddané.
-Souhlasím. -Náklady na válku jsou vyšší.
Ale vinou naší netečnosti staré monstrum opět zvedá hlavu.
Ukončeme to.
Ach... správně.
Počkejte.
Chci něco říct.
Posaďte se.
V poslední době vnímám...
svár...
mezi našimi rodinami, královno.
A mrzí mě, jestli jsem se tě nějak dotkla.
Ale jsme jeden rod.
A kdysi dávno jsme byli přátelé.
Můj syn Jacaerys po mně zdědí Železný trůn.
Navrhuji zasnoubit ho s tvou dcerou Helaenou.
Spojme se, jednou provždy.
-Nechť vládnou společně. -Velmi rozvážný návrh.
Navíc, vydá-li Syrax další snůšku vajec,
tvůj syn Aemond si z nich může vybrat.
Symbol dobré vůle.
Rhaenyro...
Sedm pekel.
Má drahá, dračí vejce je krásný dar.
Král i já děkujeme za tvůj návrh a řádně jej zvážíme.
Teď musíš odpočívat, choti.
Ano.
Jak sladce mluví liška, zaženou-li ji psi do kouta.
Je upřímná.
Je zoufalá.
Cítí, jak jí ujíždí země pod nohama,
čeká, že budeme ignorovat její provinění
a že provdám svou jedinou dceru za jednoho z jejích...
nehezkých synů.
Je to dobrý návrh, královno.
Jsme rodina.
Nechme dětinské spory stranou, spojme se a buďme tak silnější.
Dělej si, co chceš,
až budu chladnout v hrobě.
Alicent...
Alicent.
Nepotřebuji přikrývku.
Pobočník, Výsosti.
-Král odpočívá. -Přijmu ho.
Předkloň se.
Jsem výrazně znepokojen, Lyonele.
Už ani sám nemohu navštívit toaletu.
Výsosti.
Kvůli čemu jsi zde, lorde Lyonele?
Výsosti, cítím...
Chci rezignovat na svou pozici pobočníka.
Ten incident ráno na nádvoří...
Můj syn Harwin si utrhl ostudu, a brzy o tom bude
vyprávět každá trhovkyně v Králově přístavišti.
Vzplanutí mladého Harwina bylo nešťastné, pravda.
Ale byl vyloučen z Městské hlídky.
-To je dostatečný trest. -Odpusť, Výsosti, ale není.
Sloužíš mi věrně spoustu let, deset jako pobočník.
Tvé rady jsou moudré a nešlo ti nikdy o vlastní prospěch.
Na rozdíl od ostatních.
Tvá slova jsou laskavá.
Ale nad mým rodem se vznáší stín a je stále temnější.
Již ti nemohu dál se ctí sloužit.
Co je to za stín?
Zkus pojmenovat ten svůj stín.
Ano. Řekni na rovinu, jaký máš důvod.
Nemohu.
-Pak rezignaci nepřijímám. -Drahý choti...
Říkám ne.
-Když na tom trváš, králi... -Ano.
Budeš pokračovat ve službách koruně.
Žádám o svolení vzít syna ze dvora
zpět na rodinné sídlo v Harrenově.
Je můj dědic
a jednoho dne bude lordem Harrenova.
Musí převzít své povinnosti.
Udělej to.
Nepomůžeš mi?
Dovolil jsem si začít bez tebe, Výsosti.
Je hřích nechat vystydnout takový nákyp.
Udělal jsi dobře, lorde Larysi.
Ale o víno jsi asi takovou starost neměl.
Maso bez vína je také hřích.
Je má povinnost ti hlásit, co se na hradě děje,
ale dnes večer to víš, a já ne.
Můj otec byl na audienci u krále.
Chtěl předložit rezignaci.
Myslel jsem si to.
Jeho čest mu vždy visela na krku jako mlýnský kámen.
Zajímavé je, že říkáš "chtěl".
Můj manžel ji odmítl přijmout.
Pak mu zřejmě neřekl o provinění mého bratra.
Tím vzplanutím
se tvůj bratr prakticky přiznal sám.
Pravda má mnoho podob, Výsosti.
Čekáš, že král pošle svou dceru do vyhnanství, nebo že...?
Talyo, teď ne.
Je záměrně slepý.
Král. Kdyby šlo o tebe, určitě by tě postihlo totéž.
Mě ne.
Lord Lyonel doprovodí sera Harwina na Harrenov,
kde dohlédne na jeho sídlo, zatímco on bude dál pobočník.
Ale pobočník je kompromitován činy svého syna.
Můj otec už nemůže nezaujatě radit králi.
Teď lituji nepřítomnosti svého otce nejvíc.
Neváhal by říct králi pravdu. Kdyby byl Otto stále pobočníkem...
Nemůžeš říct, královno, že by tvůj otec byl v této věci nestranný.
Ne, ale byl by na mé straně!
To v celém Králově přístavišti nikdo nestojí při mně?
Jakou to mám před sebou sbírku hrdinů?
Vraha...
úchyla...
zrádce koruny.
Za své zločiny jste byli odsouzeni k smrti oběšením.
Co s námi chceš udělat?
Jsem ochoten vám nabídnout milost.
Pokud za ni zaplatíte drobnou cenu.
-Tlač! Tlač! -Musíš tlačit!
Tlač! Tlač!
-Musíš tlačit! -Tlač!
Musí už vyjít ven!
Tlač!
No tak, tlač!
Musíš teď zatlačit, má lady.
Tlač!
Jsem na hranici svého umu.
A dítě nechce vyjít.
Mé odvážné děvče.
Je mi to moc líto.
Můžeme otevřít lůno.
Pokusit se vyjmout dítě s pomocí nože.
Ale nemohu s jistotou říct, že bude žít.
A matka to přežije?
Ne.
Vhagar.
Laeno!
Buďte na svou matku hodní, chlapci. Přijedu, až budu moct.
Ale asi to chvilku potrvá.
Jaci.
Vrátím se.
Slibuji.
Až se zase uvidíme, budu už cizí člověk.
Princezno.
Budeme si posílat dopisy přes havrany. Nebude to legrace?
Harwin Strong je můj otec?
Jsem bastard?
Jsi Targaryen.
Na ničem nezáleží víc.
Na slovíčko.
Předpokládám, že odjel.
Tady jsme skončili. Odjíždíme.
Co tvá nabídka? Jace a Helaena?
Podkopávají mi nohy.
Jsem atrakce. Šuškají si o mně po chodbách.
Ale nechám je při tom.
Tedy na Dračí kámen?
Měli jsme odjet už dávno.
A tvoje postavení?
Pořád říkáš, že když nebudeš u dvora,
budou tvému otci mazat med kolem úst.
Chytrý námořník prchne ještě před bouří.
Laenore.
Vezmi ho s sebou.
Hodí se každý muž s mečem.
Otče!
Uhořím!
-Harwine! -Já uhořím!
Harwine!
Co jiného jsou děti než slabost?
Pošetilost.
Zbytečnost.
Domníváš se, že díky nim tě velká temnota neporazí.
Že přetrváš navždy v té či oné formě.
Jako kdyby ses díky nim nerozpadl na prach.
Ale pro ně se vzdáš, čeho bys neměl.
Možná víš, co bys měl správně udělat,
ale láska ti v tom brání.
Láska...
znamená pád.
Je lépe procházet životem bez břemene.
Můj názor.
Jsou mrtví.
Už ses dozvěděla o Harrenově, Výsosti.
Harren Černý ho vystavěl ve své pýše jako monument vlastní velikosti.
Do malty vmíchali krev.
Prý je to místo prokleté.
A kletba padne na všechny, kdo projdou jeho branami.
Ne, ty... tys uvalil tu kletbu.
Královna měla přání.
Který služebník říše by neusiloval je vyplnit?
Předpokládám, že teď napíšeš svému otci.
Larysi...
Já si tohle nepřála.
Jsem si jistý, že mě odměníš...
až přijde vhodný čas.
České titulky Petr Miklica