Pis ...
Træk vejret.
Og pres.
Og igen.
Pres!
Hovedet!
- En dreng, prinsesse. - Moderen være lovet!
- Er han sund og rask? - Han sparker som en ged.
Hej med dig.
Prinsesse.
Dronningen har anmodet om at se barnet øjeblikkeligt.
Hvorfor?
Jeg bærer ham selv derhen.
- De burde blive i sengen. - Ja, det burde jeg! Hjælp mig i tøjet.
Tys, tys.
Prinsesse.
Deres kjole?
- Prinsesse? - Nu kommer den.
Efterbyrden!
En dreng. Jeg har lige hørt det.
- Ja. - Godt gået.
- Hvor skal du hen? - Hun vil se ham.
Nu?
Jeg går med dig.
- Ja, det håber jeg da. - Lad mig bære ham.
Den glæde vil jeg ikke give hende.
Tag i det mindste min arm.
Gjorde det frygteligt ondt?
I Guder.
Jeg fik engang en lanse gennem skulderen.
Du har min dybeste medfølelse.
- Prinsesse. - Min prinsesse.
Jeg er glad for, at jeg ikke er kvinde.
Prinsesse. Mylord.
Hvad er der?
Pis.
Gå. Gå!
Hvad i alverden vil hun mon?
Jeg troede, at vi var ovre det her.
Prinsesse. Ser Laenor.
Det er et privilegium at være blandt de første til at lykønske Dem.
Tak, lord Caswell.
Hvis jeg kan være til nogen nytte ...
Det skal De nok blive en dag.
Vi vender om. Er du med? Hun kan komme til os.
Ikke medmindre du vil bære mig ned ad de forbandede trapper.
Det her er absurd.
Prinsesse.
Rhaenyra.
Du burde hvile dig efter fødslen.
Jeg er ikke i tvivl om, at du ville foretrække det.
Sid ned.
Talya, hent en pude til prinsessen.
- Det er ikke nødvendigt. - Sludder.
Vi gør det færdigt senere.
Deres Nåde.
Sikke en glædelig nyhed, vi fik her til morgen.
Det må De nok sige.
Hvor er han?
Hvor er min dattersøn?
Der er han jo.
En fin prins.
Robust.
Du skal nok blive en frygtindgydende ridder.
- Ja, du skal. - Har barnet fået et navn endnu?
- Vi har ikke ... - Joffrey.
Han skal hedde Joffrey.
Et usædvanligt navn til en valyrer.
Jeg tror, han har fået sin fars næse.
Har du ikke?
Deres Nåde, Deres datter har kæmpet bravt og bør hvile sig.
Naturligvis.
Sådan ...
Godt gået, min pige.
Jeg håber, at det var en nem fødsel.
Jeg tror, at jeg kaldte jordemoderen en kælling.
Bliv ved med at prøve, ser Laenor.
Før eller senere får De måske en, der ligner Dem.
Hvorfor rådførte du dig ikke med mig, før du navngav mit barn?
Er han ikke vores barn?
Kun en af os bløder.
Jeg fortjener en vis medbestemmelse, når det gælder min egen familie.
Du har ikke virket synderligt interesseret i os på det sidste.
... og han ser en stor, skræmmende drage!
Mor!
Se.
Vi har valgt et æg til babyen.
Det ser perfekt ud.
- Jeg lod Luke vælge det. - Tak, Jace.
Det er ikke hver dag, et æg forlader Dragekulen.
Jeg tænkte, at jeg hellere måtte eskortere drengene.
Laenor og jeg takker Dem, øverstbefalende.
Endnu en dreng, hører jeg.
Du skal nok blive en fremragende ridder.
Må jeg ...?
Ser Harwin vil gerne møde Joffrey.
Naturligvis.
Var det Joffrey?
Far, må jeg ikke nok holde Joffrey?
Nej, nej. Tilbage til Dragekulen med jer to.
- Kom nu! - Inden de starter en eftersøgning.
Han er faldet i søvn foran Byvagtens øverstbefalende.
Det er yderst respektløst.
Det ligger til familien at være uforskammet, er jeg bange for.
Vent!
Lad ham komme.
- Få Vermax til at lystre, prins Jacaerys. - Adlyd!
Holdt!
Godt gået.
Vermax!
Holdt!
De er nødt til at blive herre over Deres drage, unge prins.
Som prins Aegon er blevet det over Solflamme.
Så snart de er fuldt knyttet til Dem, vil de nægte at adlyde andre.
Må jeg sige det?
Dracarys, Vermax!
Aemond, vi har en overraskelse til dig.
- Hvad er det? - Noget ganske særligt.
Du er den eneste af os, der ikke har en drage.
- Sandt. - Og det havde vi det dårligt med.
- Så vi har fundet en til dig. - En drage?
- Hvordan? - Guderne sørger for os.
Besku Den Lyserøde Skræk!
Vær forsigtig. Den første flyvetur er altid hård.
Den her har 60 ringe.
Og to par ben på hver.
Det giver 240.
Ja, det gør det.
Den har øjne.
Men jeg tror ikke, at den kan se.
Og hvordan kan det være, tror du?
Det overstiger vores fatteevne.
Det har du nok ret i. Nogle ting er bare, som de er.
Deres Nåde.
- Aemond. Hvad har du gjort? - Han gjorde det igen.
Du var blevet advaret. Skal du låses inde i dit gemak?
- De tvang mig til det! - Som om det var nødvendigt.
- Jeg forstår ikke besættelsen af de dyr. - De gav mig en gris!
- En hvad? - De sagde, at de havde en drage til mig.
- Der er ingen ben på den sidste ring. - Men det var en gris.
Du skal nok få en drage en dag.
- Han må lukke et øje. - Jeg ved det.
De grinede alle sammen.
De havde åbenbart lavet vinger til den.
Og en hale.
- Knægten bør ikke være så godtroende. - Han er et barn.
Troede han, at de havde fundet en vild, unavngiven drage -
- og lokket den til Dragekulen?
- Dine børnebørn er en pestilens. - De er mere børn, end han er.
De er som vilde dyr. Og det er ingen overraskelse.
Er du sikker på, at vores Aegon ikke fik dem til det?
Det er underligt, at deres æg nogensinde udklækkedes.
- Hvorfor det? - Det ved du godt.
- Nej, det gør jeg ikke. - Du skal ikke ...
Viserys.
Lad os fortsætte i eftermiddag, Eddard.
Jeg har bragt emnet på bane før -
- og du forbød mig at tale om det, så jeg holdt min mund.
At få ét barn på den måde er en fejl.
At få tre er en fornærmelse -
- mod tronen og mod dig.
Mod huset Velaryon og det ægteskab, du kæmpede sådan for at bringe i stand.
For ikke at nævne anstændigheden.
Jeg havde engang en sort hoppe.
Den var sort som en ravn.
En dag stak hun af fra sin græsmark -
- og hingsten inde ved siden af gjorde hende med føl.
Hingsten var lige så sølvfarvet som månen på en vinternat.
Og da føllet blev født, var det kastanjebrunt.
Den mest kedelige, brune hest, du kan forestille dig.
Naturens veje er uransagelige.
Hvordan ved du det?
Den sølvfarvede hingst. Hvordan ved du, at det var ham?
Overværede du selv handlingen?
Følgerne af en beskyldning som den, du leger med ...
... ville være frygtelige.
Tal ikke om det igen.
Har jeg mistet min forstand, ser Criston?
Leder mine sanser mig på vildspor, eller drømmer alle andre den samme, uklare drøm?
Sådan forekommer det af og til.
Hun skilter med sit arveprivilegium uden skam -
- og forventer, at alle på borgen skal benægte den indlysende sandhed.
- Og hendes far ... - Han ved det.
Ja, selvfølgelig. Men han fornægter det og kommer med undskyldninger for hende.
Prinsesse Rhaenyra er skamløs og utrættelig.
En edderkop, der stikker og udsuger sit bytte.
En forkælet møgkælling.
Det var uværdigt af mig. Jeg beklager.
Jeg er nødt til at tro på, at æren og anstændigheden vil sejre til sidst.
Vi må holde os nøje til det og til hinanden.
- Hvis idé var det? - Pis!
Grisen. Var det dit værk?
Nej.
Det var Jace.
Og ...
Det var de to, jeg er ikke sikker.
- Aemond er din bror. - Han er et skvat.
Vi er en familie. Du må drille ham alt det, du vil, herhjemme.
Men ude i verden må vi forsvare vores egne.
Det var sjovt.
Tror du, at Rhaenyras sønner vil være dit legetøj for evigt?
Som forholdene er nu -
- vil Rhaenyra bestige tronen, og Jacaerys bliver hendes arving.
Og hvad så?
Du er næsten voksen. Hvordan kan du være så kortsynet?
Hvis Rhaenyra kommer til magten, kan det meget vel koste dig livet.
Og Aemond.
Hun kan beslutte sig for at fjerne enhver trussel mod sin tronfølge.
- Så vil jeg ikke ... - Du er truslen!
Du er truslen, Aegon, alene ved at du lever og ånder!
Du er kongens førstefødte søn.
Og det, som de og alle andre i riget ved i deres inderste indre ...
... er, at du en dag bliver vores konge.
Bare klæd dig på.
Dracarys!
Lammehjerterne smager fortræffeligt.
Vi har været heldige med vores kok, Deres Excellence.
Der kommer også en plumkage, som vil få os til at slås om krummerne.
Så inden vi kommer op at slås ...
En skål for Aegon Erobreren, Deres ædle forfader -
- som støttede os i kampen mod Volantis i Det blodige århundrede.
På den mægtige drage Balerion fløj han os til undsætning i Lys -
- og brændte en flåde af fjendeskibe, hvilket vendte krigslykken.
Aegon Erobreren.
For Aegon!
Det bringer mig til et vigtigt anliggende.
Et forslag, jeg gerne vil fremsætte -
- for at ære vores sagnomspundne alliance.
Hvis De vil giftes med en af vores døtre -
- kunne De bare have sagt det uden historielektionen.
Hvad?
Jeg betragter ikke mig selv som værdig, lady Laena.
Jeg vil gerne tilbyde Dem en permanent residens her i Pentos.
Jeg ville give Dem dette palæ som en gave -
- sammen med dets gårde og jord, vingården og skoven.
Beboerne ville betale en årlig skat til deres nye Targaryen-herre.
De ville frit kunne benytte byen og havnen -
- som det passer sig for Deres kongelige stilling.
Forsæt.
Lys og dens allierede rejser sig igen.
Triarkiet har gjort fælles sag med Qoren Martell i Dorne.
De kan vende blikket mod nord, hvad øjeblik det skal være.
Deres familie har drager.
Tre lige nu, muligvis fire i fremtiden.
Mit mål er at beskytte Pentos mod Triarkiets lystne blik.
Bistå Pentos i dette, som Aegon gjorde ...
... så vil min taknemmelighed fylde Deres bæger og få det til at flyde over.
Deres Excellence, vi er rejsende. Vi har allerede forlænget vores besøg her.
Det er et yderst gavmildt tilbud.
Et, vi helt sikkert vil overveje.
Overvejer du prins Reggios tilbud?
Vi har et godt liv her.
Vi kan gøre, som vi vil. Vi er velkomne og feterede.
- Og vil altid være gæster. - Præcis.
Vi er fri for ansvar og politiske intriger.
Den uendelige kamp om loyalitet og tronfølge er ikke vores.
- De udnytter os. - Er det ikke forfriskende?
En simpel transaktion. Vi har drager, de har guld.
Vi er mere end det her, Daemon.
Vi er ikke sangere eller gøglere, der skal underholde en udenlandsk prins.
Vi er af Det Gamle Valyriens blod.
Vi hører ikke til her.
Valyrien er borte. Vi hører ikke til nogen steder.
Mit barn skal fødes på det samme sted, som jeg blev født -
- på Driftmark, i min fars borg.
Mine døtre skal vokse op i deres hjemland -
- med deres familie, i overensstemmelse med deres fødselsret.
Jeg selv vil dø som en dragerytter, ikke som en tyk lord langt ude på landet.
Slap af i knæene. Lette fødder.
Lette fødder og tunge hænder.
Det er sådan, det skal være, Lyonel.
Drenge, der lærer sammen og træner sammen.
Slår hinanden omkuld og hjælper hinanden op.
De vil knytte et livslangt bånd. Er De ikke enig?
Det er håbet, Deres Nåde.
Stå ikke for lodret, min prins, så bliver De væltet omkuld.
Aegon.
Jeg har vundet min første dyst. Min modstander trygler om nåde.
Så får De en ny modstander, min Halmens Herre.
Lad os se, om De kan ramme mig.
De og Deres bror.
Det må De gøre bedre.
Op med våbnene, drenge. Fjenden må aldrig få ro.
De yngre drenge kunne vist godt bruge lidt af Deres opmærksomhed, ser Criston.
Anfægter De min undervisningsmetode?
Nej, jeg foreslår bare, at De bruger metoden på alle Deres elever.
Udmærket.
Jacaerys. Kom her. Kæmp mod Aegon.
Den ældste søn mod den ældste søn.
- Det er ikke en retfærdig kamp. - De har aldrig været i kamp.
Men når sværdene trækkes, bør ingen forvente en retfærdig kamp.
Hæv sværdene.
Kæmp.
- Uærligt spil. - Jeg tager mig af ham.
Stå fast. Udnyt højdefordelen.
Angrib ham med en ripost ...
... mod hans bryst, ikke hans øjne.
Du der!
Gå tæt på ham.
Tving ham tilbage. Gå tæt på ham!
Bliv ved med at angribe. Brug fødderne!
Lad ham ikke komme op.
Bliv ved med at angribe!
Det er nok!
- Hvor vover De at lægge hånd på mig! - Aegon!
- De forløber Dem, Strong. Det er prinsen. - Er det dét, De lærer dem, Cole?
At være ubarmhjertige mod en svagere modstander?
Deres interesse for prinsens træning er ganske usædvanlig.
De fleste mænd ville kun være så hengivne over for en fætter.
Eller en bror.
Eller en søn.
Træd tilbage!
Sig det igen!
Jeg tænkte det jo nok.
Vask ham med en klud -
- og sørg for, at kokken giver dig en god, klar vin.
Prinsesse?
Der har været en episode i gården.
Det fylder mig med en ubønhørlig skam.
Så det hele handler altså om din skam?
Vores skam, Harwin!
Det kaster skam over hele huset Strong.
Fordi jeg lagde hånd på den ulidelige Cole?
- En forvalters søn? - Han er ridder i Kongegarden!
- Han overfaldt prins Jacaerys. - Omstændighederne omkring hans fødsel ...
Du har gjort os sårbare over for beskyldninger -
- om et modbydeligt forræderi.
Og hvilket forræderi er det?
Du skal ikke spille dum over for mig.
Dit intime forhold til prinsesse Rhaenyra er en forseelse -
- som ville medføre eksil og død.
For dig, for hende, for børnene.
Det er kun et rygte.
- Opdigtet af prinsessens rivaler. - Folk har øjne, min dreng.
Men det lader til, at kongen nægter at acceptere det, hans øjne ser.
Dette spinkle skjold er det eneste, der står imellem dig og bødlen.
En fars bevidste blindhed over for sit barn.
Gid min far ville udvise en lignende blindhed.
Har jeg ikke gjort det i alle disse år?
Og alligevel overfaldt du i dag en ridder af Kongegarden for at forsvare din ...
Du har din ære, og jeg har min.
Til at lindre smerten, prinsesse.
En bjørn, der var, en bjørn, en bjørn Helt sort og brun ...
- Tak. - Du får det bedre om en dag eller to.
Når mælken tørrer ud.
"Til marked?" sagde han "Men jeg er en bjørn
Helt sort og brun og dækket af hår"
Og ned ad vejen fra her til der
Tre knægte, en ged og en dansende bjørn De dansede ...
Min kære hustru.
Prinsesse.
Jeg faldt.
- Hvor har du været? - Ude med Qarl. Sagde jeg ikke det?
Har du meget ondt?
Mælken får brysterne til at svulme op ...
Vil De være sød at gå, ser Qarl? Jeg vil gerne tale med min mand.
Naturligvis, prinsesse.
Det trækker op til krig igen i Trædestenene, Rhaenyra.
Triarkiet har fået nyt liv efter alliancen med Dorne.
De ligger på lur efter skibe og laster.
Qarl har kæmpet der. Han viste mig en ...
Han viste mig en sæk med safirer så store som valnødder -
- som han tog fra en pirat, han havde dræbt.
Efter al den tid er det lige, hvad jeg trænger til.
En smule spænding.
Et godt, hæderligt slag, som kan få liv i mit blod igen.
Han siger, at der er en general fra Tyrosh, en kæmpe, siger de -
- som farver sit skæg lilla og går i damekjoler.
Måske bare et par måneder.
At være tilbage til søs ...
Er du blevet skør?
Ved du, hvad der er sket ...
... mens du har tyllet øl i Loppereden, og guderne ved hvad ellers?
Vi forfølges af skumle rygter, Laenor. De bider os i haserne.
Spørgsmål ...
... om vores søns herkomst.
Ækle, modbydelige antydninger.
Er det virkelig antydninger?
De er vores sønner!
Dine og mine.
Og deres far skal ikke forlade dem nu for at svire rundt i Det Smalle Hav -
- og vifte med sit sværd og blinke til sømænd.
Jeg er en ridder.
Og en kriger.
Og jeg har spillet min rolle her trofast.
I ti år.
- Jeg fortjener en smule ... - Du fortjener intet.
I ti år har du levet det søde liv ved hoffet.
Købt de fineste heste -
- drukket de mest sjældne vine, kneppet de smukkeste drenge.
Det var vores aftale. Jeg har ikke misundt dig.
Men ...
... man forlader ikke sin post, når stormen rammer.
Den kløgtige sømand flygter fra stormen, imens den samler sig.
Udmærket, så befaler jeg dig det.
Som din prinsesse og arving til tronen -
- befaler jeg dig at blive i King's Landing og ved min side.
Der er gået otte år, min kære.
- Halvdelen af dem gør det faktisk aldrig. - Hvad?
Udklækkes.
Vil de så lade mig blive?
Vil hvem lade dig blive?
Prinsen af Pentos.
Jeg er ikke med.
Han vil have dig og far.
Og Baela.
Fordi I har drager.
Der er mere end én måde at knytte sig til en drage på.
Jeg fik først en, da jeg var 15 år gammel.
Og nu rider jeg på Vhagar, den største i verden.
Du har en sværere vej. Baelas drage blev født til hende.
Men hvis du vil være rytter, må du gøre krav på din ret.
Din far ville sige det samme.
Far ignorerer mig.
Han gør sit bedste.
Laenor har skrevet.
Rhaenyra har født endnu en søn.
Nævner din bror, om denne dreng også har en udpræget, men helt tilfældig lighed -
- med Byvagtens øverstbefalende?
Det lader til, at han har udeladt den detalje.
Jeg savner min bror, Daemon.
Og det tror jeg, at du også gør.
Jeg savner den stærke vin i Westeros.
Man kunne altid regne med, at den gav nogle timers fredfyldt glemsel.
Det ravgule pis, de drikker her ...
- Længes du aldrig efter at vende hjem? - Nej.
- Det tror jeg ikke på. - Tro, hvad du vil.
Du lovpriser Pentos' dyder, men har ingen interesse i den.
Hvis du havde, ville du tage ind til byen -
- men i stedet tilbringer du din tid i biblioteket her -
- med at læse beretninger om de samme døde drageherrer -
- hvis arv, du hævder, ikke har nogen magt over dig.
Jeg vidste ikke, at jeg blev iagttaget så nøje.
Du sover ikke.
Hvordan kan jeg det, når du forfølger mig overalt?
Jeg ved, at livet har skuffet dig.
Måske er jeg ikke den hustru, du drømte om.
Laena ...
Det piner mig ikke.
Jeg har forsonet mig med det.
Men du er mere end det her.
Den mand, jeg giftede mig med, var mere end det her.
Lord Blackwood påstår derfor -
- at huset Bracken flyttede grænsestenene midt om natten -
- og lod deres heste græsse på hans mark.
Hvorfor blev problemet ikke forelagt lord Grover?
Er han blevet så svag, at han ikke kan afgøre en strid om sten?
Jeg har hørt, at lord Grovers søn nu styrer Riverrun i alt undtagen af navn.
Han er også en Tully, og det her er et Tully-problem.
Jeg er enig.
Hvis vi kan gå videre ...
Alligevel vil Bracken og Blackwood -
- udnytte enhver undskyldning for at udgyde hinandens blod.
Så striden fortjener at blive undersøgt nærmere.
Der må være folk på landet, som ved, hvor grænserne har gået i generationer.
Det er nemt nok.
Naturligvis.
Ser Tyland.
Vi bør tale om den seneste udvikling i Trædestenene, mine herrer.
Slipper vi nogensinde af med det forbandede sted?
Hvis De spørger mig, så har huset Blackwood overtaget.
Vi er gået videre til Trædestenene, lord Beesbury.
Og Triarkiets nye alliance med Dorne.
Jeg håbede, at vores forhandlinger med Sunspear -
- kunne tale dem til fornuft.
Hvis man stoler på en Martell, bliver man skuffet.
Og hvor mon vores prins Daemon er?
Jeg burde vel kalde ham konge, som han udnævnte sig selv til efter sin sejr der.
Det er et årti siden, og han har siden undladt at forsvare regionen.
Vi har undladt at forsvare den.
Vi burde have bygget fæstningsværker, vagttårne -
- en skibsflåde, sendt en garnison af soldater til at holde stillingen.
Det har vi ikke råd til.
Vi har en stor pengekiste, men den er ikke uendelig.
Vi må tænke på omkostningerne for vores undersåtter.
En krig er endnu mere omkostningsfuld.
Men vi har ladet stå til, og nu løfter det gamle uhyre hovedet.
Lad os holde for nu.
Ah ... ja.
Vent.
Jeg vil sige noget.
Sid ned.
Jeg har fornemmet ...
... ufreden ...
... mellem vores familier på det sidste, min dronning.
Og hvis min har gjort din uret, vil jeg gerne undskylde.
Men vi er ét hus.
Og længe før det var vi venner.
Min søn Jacaerys skal arve Jerntronen efter mig.
Jeg foreslår, at vi trolover ham med din datter Helaena.
Allierer os en gang for alle.
- Lad dem regere sammen. - Et yderst velovervejet forslag.
Ydermere, hvis Syrax lægger endnu et kuld æg -
- kan din søn Aemond frit vælge et af dem.
Som et symbol på vores velvilje.
Rhaenyra ...
Syv helveder.
Min kære, et drageæg er en fornem gave.
Kongen og jeg takker dig for dit tilbud, og vi vil overveje det nøje.
Nu skal du hvile dig, ægtemand.
Ja.
Hvor taler ræven blidt, når den er omringet af jagthunde.
Hun er oprigtig.
Hun er desperat.
Hun kan mærke jorden forsvinde under fødderne på hende -
- og forventer, at vi skal ignorere hendes forseelser -
- og at min eneste datter skal gifte sig med en af hendes jævne sønner.
Det er et godt forslag, min dronning.
Vi er en familie.
Lad os glemme disse barnlige skænderier, slutte os sammen og dermed blive stærkere.
Du kan gøre, som du vil ...
... når jeg er død og begravet.
Alicent.
Alicent!
Jeg har ikke brug for tæppet.
Hånden, Deres Nåde.
- Kongen hviler sig. - Lad ham komme ind!
Læn dig fremad.
Der bliver hele tiden pylret om mig, Lyonel.
Det er utroligt, at jeg selv kan gå på dasset.
Deres Nåde.
Hvad drejer det sig om, lord Lyonel?
Deres Nåde, jeg føler ...
Jeg er kommet for at træde tilbage som Kongens Hånd.
Episoden i borggården i morges.
Min søn Harwin har blameret sig -
- og snart vil alle fiskerkoner i King's Landing sladre om det.
Unge Harwins udbrud var uheldigt, det er sandt.
Men han er blevet udstødt af Byvagten. Det burde være straf nok.
Tilgiv mig, men det er det ikke.
De har tjent mig trofast i mange år. Ti af dem som Hånd.
Deres råd har været begavede og uden egennytte.
Hvilket står i modsætning til alle andre.
Det er pænt af Dem at sige.
Men der hviler en skygge over mit hus, og den bliver mørkere og mørkere.
Jeg kan ikke længere tjene Dem med integritet.
Hvilken skygge?
Sig, hvad det er, hvis den er så dyster.
Ja. De må forklare Dem med klare ord.
Det kan jeg ikke.
- Så kan jeg ikke acceptere det. - Kære mand ...
Jeg sagde nej!
- Hvis De insisterer. - Det gør jeg.
De vil fortsætte med at tjene kronen.
Så vil jeg gerne bede om lov til at eskortere min søn tilbage til Harrenhal.
Han er min arving og skal være lord af Harrens borg en dag.
Det er på tide, at han påtager sig sine pligter der.
Gør det.
Skal du ikke hjælpe mig?
Jeg tog mig den frihed at begynde uden Dem.
Det virkede synd at lade tærten blive kold.
Det var klogt af Dem, lord Larys.
De gjorde Dem næppe de samme bekymringer om vinen.
Kød uden vin er også en synd.
Det har været min pligt at fortælle Dem, hvad der sker på borgen -
- men i aften ved De noget, som jeg ikke ved.
Min far var i audiens hos kongen.
Han forsøgte at fratræde sit embede.
Det tænkte jeg nok.
Han ære har altid været en møllesten om hans velansete hals.
Interessant, at De sagde "forsøgte".
Min mand ville ikke acceptere det.
Så han nåede ikke at tilstå min brors forseelser?
Med sit udbrud i borggården tilstod Deres bror mere eller mindre selv.
Sandheden har mange nuancer.
Forventer De, at kongen skal dømme sin datter til eksil eller ligefrem ...?
Talya, ikke nu.
Det er en bevidst blindhed.
Kongen. De ville sikkert blive ramt af den samme lidelse, hvis ...
Nej, det ville jeg ikke.
Lord Lyonel skal eskortere ser Harwin tilbage til Harrenhal -
- så han kan passe hans sæde, imens han fortsætter som Hånd.
Men Hånden er kompromitteret af sin søns gerninger.
Min far kan ikke give kongen upartisk råd.
Det er nu, jeg mest savner at have min egen far her.
Han ville ikke tøve med at fortælle kongen sandheden, hvis Otto stadig var Hånd.
De kan ikke påstå, at Deres far ville være upartisk i dette anliggende.
Nej, men han ville tage mit parti!
Er ingen i hele King's Landing på min side?
Sikke en samling af helte, jeg har foran mig.
En morder ...
... en afviger ...
... og en tronforræder.
For jeres forbrydelser er I blevet dømt til døden ved hængning.
Hvad vil du med os?
Jeg er villig til at benåde jer.
Hvis I er villige til at betale en mindre pris.
Pres, mylady! Pres!
Pres! Pres!
- De er nødt til at presse! - Pres!
Barnet skal ud nu!
Pres!
Kom så, pres!
De er nødt til at presse nu!
Pres!
Der er ikke mere, jeg kan gøre.
Barnet vil ikke komme ud.
Min tapre pige.
Det gør mig ondt, min prins.
Vi kunne skære livmoderen op.
Forsøge at tage barnet ud ved brug af en klinge.
Men jeg kan ikke sige med sikkerhed, at det vil overleve.
Ville moderen overleve det?
Nej.
Vhagar, dracarys!
Dracarys!
Dracarys.
Dracarys!
Dracarys.
Dracarys ...
Laena!
Vær søde ved jeres mor, drenge. Jeg kommer på besøg, så snart jeg kan.
Men der går muligvis et stykke tid.
Jace.
Jeg kommer tilbage.
Det lover jeg.
Jeg vil være en fremmed, når vi mødes igen.
Prinsesse.
Vi kan udveksle breve med ravn. Kunne det ikke være sjovt?
Er Harwin Strong min far?
Er jeg en bastard?
Du er en Targaryen.
Det er det eneste, der betyder noget.
Kan vi tale sammen?
Jeg antager, at han er rejst.
Vi er færdige her. Vi forlader stedet.
Hvad med dit tilbud? Jace og Helaena?
Jeg er blevet undergravet.
Jeg blamerede mig. De hvisker om mig i gangene.
Så det skal de få lov til.
Til Dragonstone?
Vi burde være rejst for længe siden.
Hvad med din position?
Du har altid sagt, at hvis du forlod hoffet -
- ville hun fylde din fars øre med sin honning.
Den kløgtige sømand flygter fra stormen, imens den samler sig.
Laenor.
Tag ham med.
Vi får brug for alle de sværd, vi kan mønstre.
Far!
Jeg brænder!
- Harwin! - Jeg brænder!
Harwin!
Hvad er børn andet end en svaghed?
En dårskab.
En formålsløshed.
Igennem dem forestiller man sig, at man kan snyde det store mørke for dets sejr.
At man kan leve evigt i en eller anden form.
Som om de kan forhindre en i at blive til jord.
Men for dem giver man afkald på ting, man ikke burde.
Man ved muligvis, hvad der er det rigtige at gøre -
- men kærligheden holder hånden tilbage.
Kærligheden ...
... bliver ens undergang.
Så er det bedre at gå igennem livet uden at være tynget af noget.
Hvis De spørger mig.
Er de døde?
De har hørt historierne om Harrenhal, Deres Nåde.
Harren den Sorte byggede den i overmod som et monument for sin egen storhed.
Der blev rørt blod i mørtelen.
Det siges, at stedet er forbandet.
At det fælder dom over alle, der træder igennem dets porte.
Nej, det var Dem, der fældede dommen.
Dronningen kom med et ønske.
Hvilken mand, der tjener riget, ville ikke bestræbe sig på at opfylde det?
Jeg antager, at De vil skrive til Deres far nu?
Larys ...
Jeg ønskede ikke det her.
Jeg er sikker på, at De vil belønne mig ...
... når tiden er inde.