Savo vyrą mačiau prieš beveik 6 m., meisteri.
Noriu žinot.
Ar jis liks gyvas?
Jis vedė savo jūrininkus į pasalą.
Apsimetė, kad laivas apleistas.
Mūšyje jam buvo perrėžtas kaklas.
Jis krito už borto.
Žaizda buvo gili. Jis neteko daug kraujo.
Bet didžiausią nerimą kėlė karščiavimas.
Laivo meisteris sakė, kad jis dega iš vidaus.
-O varnai atskrido iš?.. -Ivenfolo, princese.
Jie atvyks per tris paras.
Pasiruoškim jį sutikt, meisteri Kelvinai.
Jūrų gyvatė - stiprus.
Be abejonės.
Bet esu matęs, kaip karščiavimas įveikia dukart jaunesnius.
Nenoriu savo namuose girdėt apkalbų, Veimondai.
Myliu savo brolį.
Bet būkim atviri.
Jis gali grįžt negyvas. Kas sės į Driftvudo sostą?
Mano močiutė čia jaučiasi neblogai.
Ji čia tol, kol nėra jos vyro.
Jam mirus sostą teks perleist.
Luseriui Velarijonui, kaip nori mano vyras.
Aš Jūrų gyvatės kraujo.
Artimiausias jo giminaitis.
Atsargiai, broli. Kas nors tą gali suprast kaip išdavystę.
Sakau tiesą, Reine.
Juk žinai.
Jau nuspręsta.
Nusprendė tas, kurio ambicijos užtraukė nelaimę po nelaimės.
Mano broliui rūpi tik istorijos knygos.
O kaip Velarijonų linija? Jos neliks?
Ją pakeis Strongų giminė?
Driftmarkas teisėtai priklauso man.
Norėčiau tavo palaikymo, bet jis man nereikalingas.
Padėtis pasikeitė.
Karalius turi gerą dingstį palaikyt mane.
Mano pusbrolis karalius už tai išpjautų tau liežuvį.
Bet geležiniam soste sėdi ne karalius, sese.
O karalienė.
Sairaks padėjo kiaušinius.
Tris. Tris.
Nuneškit juos į perėjimo menę.
Tuoj pat, mano prince.
Šitą atnešė meisteris.
Siunčia ledi Beila iš Driftmarko.
Užkariautojas ir jo seserys plaukė su didžiule armija.
Jie atvyko į Juodmares.
-Pabaiga? -Žiotys.
Žiotys. Džeisai, žinojai.
-Nagi, Džeisai. -Gal šiam rytui gana?
Ne. Noriu tęst.
Meisteri.
Eigonas liepė medžius...
-Nužudyt. -Nukirst.
Panašus žodis. Nesitikiu, kad išmoksi Valyrijos kalbą per dieną, Džeisai.
Karalius turi gerbt savo pirmtakų tradicijas.
Jei neketini nuverst savo motinos,
tai turi daug laiko mokytis.
Išeikit.
Džofri. Eikš.
Jis abejoja Luko teisėm.
Taip pat ir Džeiso, ir mano teise į sostą.
Veimondui rūpi tik Driftmarkas ir Velarijonų linija.
Ne mūsų politika.
Ar jis jau susitarė su Otu Haitaueriu?
To ir bijau.
Reinė grįžo į rūmus. Nemanau, kad jis sulauks jos palaikymo.
Ne. Nepaisant mūsų nesutarimų, ji ne tokia žiauri.
-Ir ne tokia kvaila. -Nesutarimų?
Ji mano, kad norėdami susituokt nužudėm jos sūnų.
Taip. Bet ji globoja Beilą.
Taip. Ji gerbia Leinos palikimą. Mes jai nepatinkam.
Ar angies nuodai taip paplito?
Tos angys valdo mano tėvo vardu.
O mano tėvas...
Neturiu pasirinkimo.
Tuomet, į Karaliaus uostą.
Garbinkit Reinirą iš Targarienų šeimos.
Drakono uolos princesę, geležinio sosto įpėdinę.
Ir jos konsortą, princą Deimoną Targarieną.
Sveika sugrįžus, princese.
Lorde Kasvelai.
Malonu grįžt namo, bet vos atpažįstu savo namus.
Mums patinka naujos muito taisyklės,
įdiegtos Pakopų salose.
Kiek galim tuo pasinaudot,
priklauso nuo uosto valdytojo sąskaitų.
Beje...
Septonai prašo pusės sumos bronziniam biustui,
kurį naudos Motinos festivalyje.
Aš to nerekomenduočiau...
Ačiū už išsamią ataskaitą, lorde Bisburi.
Priminsiu...
Atvyko svečiai, Jūsų Malonybe.
Tikiuosi, kad jie buvo sutikti tinkamai.
Kaip ir liepėt, patarėjau.
Kaip suprantu,
lordas Korlisas norėjo, kad jo anūkas Luseris
taptų jo įpėdiniu kaip Potvynių lordas.
Berniukas augo ne Driftmarke.
Jis valdo drakonus, bet ar gali vadovaut laivynui?
Įgūdžiai nekeičia jo teisės.
Jūrų gyvatė dar neįvardino jo kaip įpėdinio.
Karalystė turi rinktis, kas jai geriausia.
Jis Leinoro sūnus. Koks pagrindas būtų?..
Būtent, koks, lorde Bisberi.
Būtent, koks.
Rytoj reiktų išklausyt princesę Reinirą ir kitus
-pretendentus. -Ką?
Atsiprašau, milordai. Turiu sutikt svečius.
Ar imsim rinkliavą už vilnos prekybą?
Jūsų Malonybe.
Kilo klausimas, kuriam reikia jūsų dėmesio.
Kad ir kas nutiko, sere Arikai, teks palaukt.
Erikas, Jūsų Malonybe.
Žinoma. Atsiprašau, sere.
Dėl princo. Jo menėj kai kas nutiko.
Tėve.
Kas čia?
Tėve.
Čia aš, karaliau.
Reinira.
Atėjau su Deimonu.
Ak, Deimonas.
Deimonas.
Padėk atsisėst.
Praėjo daug laiko.
Jūrų gyvatė buvo sužalotas mūšyje, Pakopų salose.
Ką? Tas karas buvo laimėtas seniai.
Ne.
Triarchija atgimsta.
Kovoja iš naujo.
Sprendžiama, kas paveldės Driftmarką
ir Driftvudo sostą.
Sprendžiama?
Dabar šiuos reikalus tvarko Alisenta ir Otas.
Ne, broli. Paklausyk.
Turi palaikyt Luserį.
Kad jis taptų Korliso Velarijono įpėdiniu.
Ar kas nors nutiko lordui Korlisui?
Tėve, norim tave su kai kuo supažindint.
Deimonai.
Broli.
Kas čia?
Tėve...
Tai Eigonas.
Eigonas.
O čia - Viseris.
Viseris.
Tinkamas vardas karaliui.
Atsiprašau. Atsiprašau.
Atsiprašau.
Prašau.
Arbata.
-Arbata. -Kokia arbata? Ši?
Taip. Taip.
Taip.
Iškart atvedžiau ją čia.
Ji nieko nematė, Jūsų Malonybe.
Eik, mieloji.
Sakyk savo vardą.
Diana, Jūsų Malonybe.
Tikiuosi, jums patinka.
Diana.
Gražus vardas.
Kaip suprantu, turi nemalonumų.
Nešiau princui vyną, padėjau ant stalo.
Kai pasisukau...
Nemačiau jo.
Prašiau jo liautis, Jūsų Malonybe. Tikrai.
Turit manim patikėt.
Ačiū, kad pasakei, Diana.
Čia ne tavo kaltė.
Tikiu tavim.
Tikrai?
Taip.
Bet man neramu...
Ką mano kiti.
Ar su princu buvot vieni?
Taip. Aš...
Daugiau nieks nematė, kas tarp jūsų įvyko.
-Jei kas nors sužinos... -Niekam nesakiau.
Sakei serui Erikui, Talijai ir man.
Aš tikiu, kad tu nekalta. Bet kiti gali netikėt.
Jie gali manyt, kad nori suteršt princo garbę ar blogiau.
Kad norėjai jį suviliot.
Juk žinai, kas nutinka tokioms merginoms.
Niekam netarsiu nė žodžio, Jūsų Malonybe.
Prisiekiu savo gyvybe.
Žinau.
Už tavo rūpesčius.
Arbata, Jūsų Malonybe.
Geriau įsitikint.
Stokis.
Eigonai!
Stokis!
Mama.
-Kas yra? -Kas yra?
Kas yra? Čia viskas, ką gali pasakyt?
Kas nors nutiko?
Diana.
Tarnaitė.
Dėl dievo meilės.
Mergina, Eigonai. Kuri nuo tavęs pabėgo.
Aš tik pasilinksminau.
Jai nereikėjo supykt.
Užtraukei gėdą savo žmonai. Ir man.
Kaip gali taip elgtis? Ir dar tokią dieną?
Kas? Kokia šiandien diena?
Tu man ne sūnus.
Aš to nenorėjau.
Dariau viską, ko prašei. Stengiaus...
Labai stengiaus, bet jum su tėvu vis negana.
Ar matei Dianą? Ji turėjo aprengt vaikus.
Jis nepanašus į save.
Manau, reiktų pasitart su meisteriu Džerardisu.
Gal jis pasiūlytų kitokį...
Princese Reinira. Prince Deimonai.
Jau seniai nesuteikėt mums tokios malonės.
Tikri, Jūsų Malonybe.
Nepakankamai seniai, jei nieks mūsų nepasitiko.
Aš įsitikinęs, kad karalienė buvo užsiėmus, mano meile.
Ką mes žinom apie karalystės valdymą?
Puikiai žinot, kad jos nevaldau.
Mes su tėvu tik reiškiam karaliaus valią ir išmintį.
Kaip tas išmintis išreiškiama?
Klaidom ir pasipiktinimu?
Nustebčiau, jei jis prisimintų savo vardą...
Karaliaus Viserio būklė pablogėjo nuo tada, kai jį matėt.
Jis kenčia stiprų skausmą. Meisteriai pataria...
Meisteriai. Žinoma. Jie jį girdo...
Aguonų pienu. Kol Haitaueriai šildo jo sostą.
Reinira, tau reiktų jį pamatyt. Jis beveik aklas.
Alisenta, neabejoju, kad tai buvo padaryta iš gailesčio.
Bet ar dėl karaliaus kančių taip pat siūloma
nepaisyt Targarienų heraldiką
ir ją pakeist statulom bei žvaigždėm?
Septyneto simboliai skirti mus vesti nežinomais keliais.
-Primint, kad yra aukštesnė jėga. -O rytoj?
Kokia jėga spręs dėl mano sūnaus paveldėjimo teisės?
Aš. Ir karaliaus patarėjas.
Užtikrinu, kad mano tėvas teisingas ir lieps man
pamiršt kaltinimus, kurias švaistotės.
Čia mažiau erdvės, nei pamenu.
Viskas taip pat. Eikš, Lukai.
Matai? Juk sakiau, kad jis dar čia.
Manei, kad pakelsi Kristono ryto žvaigždę.
Galėjai netekt galvos.
-Kas negerai? -Visi į mus spokso.
Nieks neabejotų mano teise į Driftmarką...
Jei...
Jei būčiau panašesnis į Leinorą Velarijoną, o ne į Harviną Strongą.
Nesvarbu, ką jie mano.
Puiku, prince. Neilgai trukus laimėsit turnyrus.
Man nusispjaut ant turnyrų.
Sūnėnai.
Atėjot treniruotis?
Atidarykit vartus!
Nesinervinkit, karaliene.
Stengiamės karalystės labui.
Turiu pripažint, kad man neramu.
Jis gali likt gyvas.
Turim būt pasirengę jo mirčiai.
Karalystė ilgai mėgavosi taika.
Džaherio ir Viserio dėka.
Bet kyla karo grėsmė. Ji gali pasiekt mūsų pakrantę.
Ar norit, kad vaikas vadovautų
didžiausiam Vesteroso laivynui?
Žinoma, turim
paisyt savo pavaldinių interesų.
Kitas Potvynių lordas bus jum skolingas, Jūsų Malonybe.
Kaip ir galingojo Driftmarko.
Močiute.
Reina.
Beila sakė, kad tu čia.
Išauginai savo globotinę.
Puikiai ją išauklėjai.
Man garbė, princese.
Ar galiu pasišnekėt su princese, Reina?
Princese.
Ilgai mąsčiau, kokiu tikslu atvykai.
Ar pritarsi, ar prieštarausi serui Veimondui.
Tuomet supratau.
Tu sieki naudos sau.
Tai ne teisingas posėdis, o spąstai.
Karalienė su karaliaus patarėju nori panaikint mano sūnaus teisę.
Su Leinoru pasielgei blogiau.
Ar ne?
Mylėjau tavo sūnų.
Gal netiki, bet mylėjau.
Neįsakiau jo nužudyt.
Ir prie to neprisidėjau. Prisiekiu.
Turiu pasiūlymą.
Palaikyk Luką, leisk susižadėt mano ir Leinos vaikams.
Beila taps Septynių karalysčių karaliene.
Jos sūnūs taps sosto įpėdiniais.
Reina valdyt Driftmarke ir...
Kada nors sostas atiteks jos ir Lusero vaikams.
Dosnus pasiūlymas.
-Arba beviltiškas. -Koks skirtumas?
Tu teisi bent dėl to.
Nesvarbu.
Gali su manim derėtis kiek nori.
Gali atvest mano anūkę, kad įkalbėtum mane.
Bet rytoj Haitaueriai smogs pirmą smūgį.
Jie tave parklupdys.
O aš liksiu viena.
Alisenta.
Ne. Čia Reinira, tėve.
Reinira.
Ar tai tikra?
Ar Ledo ir ugnies giesmė - teisybė?
Taip.
Eigono sapnas...
Sakei, kad mūsų pareiga - suvienyt karalystę prie bendrą priešą.
Paskelbdamas mane įpėdine, suskaidei karalystę.
Maniau, kad to noriu.
Bet tai sunki našta.
Per sunki.
Mano vienturte.
Jei nori, kad ją neščiau, tai apgink mane.
Ir mano vaikus.
Skauda...
Skauda.
Žinojau...
Žinojau, kad tu...
Žinojau...
Noriu vakarienės, Otai.
Dabar rytas, Jūsų Malonybe.
Šįvakar.
Mano šeimos nariai susirinkę Raudonojoj pily.
Noriu, kad valgytume kartu.
Atnešk aguonų pieno.
Ne.
Organizuok vakarienę.
Mūsų rūmai tikisi,
kad lordo Korliso Velarijono nepražudys jo žaizdos.
Turim rimtą užduotį.
Spręsim Driftmarko likimą.
Kaip karaliaus padėjėjas, šneku jo balsu visais klausimais.
O dabar išklausysim siūlymus.
Sere Veimondai iš Velarijonų šeimos.
Mano karaliene.
Karaliaus padėjėjau.
Mūsų garbingų šeimų istorija driekiasi už Septynių karalysčių ribos,
iki Senosios Valyrijos.
Targarienų šeima valdė padangę,
o Velarijonų šeima - jūrą.
Kai Valyriją ištiko pragaištis, išliko tik mūsų šeimos.
Mūsų pirmtakai atvyko iš šias žemes žinodami, kad jei pralaimės,
tai jų kraujo linija ir pavardė išnyks.
Aš visą gyvenimą praleidau Driftmarke, gindamas savo brolio sostą.
Aš artimiausias lordo Korliso giminaitis, esu jo kraujo.
Mano gyslom teka grynas Velarijonų šeimos kraujas.
Kaip ir mano sūnaus, Leinoro Velarijono palikuonio.
Jei tau taip rūpėtų tavo šeimos kraujas, sere Veimondai,
tai nebandytum taip drąsiai išstumt teisėto paveldėtojo.
Šneki tik už save ir už savo ambicijas.
Gausi progą išdėstyt savo pasiūlymą, princese Reinira.
Prašom leist serui Veimondui pasisakyt.
Ką žinai apie Velarijonų kraują, princese?
Galiu prapjaut savo gyslas ir jį parodyt.
Vis tiek jo neatpažintum.
Šneku apie savo šeimos ateitį ir išlikimą. Ne apie tavo šeimos.
Karaliene, karaliaus padėjėjau.
Tai kraujo, ne ambicijų klausimas.
Man svarbiausia mano šeimos ateitis ir jos linijos išsaugojimas.
Nuolankiai siūlausi pakeist savo brolį.
Kaip Driftmarko lordas ir Potvynių lordas.
Ačiū, sere Veimondai.
Princese Reinira, gali siūlyt savo sūnų, Luserį Velarijoną.
Noriu įnešt aiškumo į šią komediją.
Pirmiausia priminsiu, kad beveik prieš 20 m., šioj...
Karalius Viseris iš Targarienų šeimos. Pirmasis tokiu vardu.
Andalo, Roinaro, pirmųjų žmonių karalius.
Septynių karalysčių lordas, karalystės sergėtojas.
Šiandien sėdėsiu soste.
Jūsų Malonybe.
Viskas gerai. Viskas gerai.
Juk sakiau, viskas gerai.
Eikit.
Atsargiai.
Turiu pripažint...
Aš sutrikęs.
Nesuprantu...
Kodėl sprendžiamas išspręstas klausimas.
Vienintelis žmogus,
galintis paaiškint lordo Korliso norus,
tai princesė Reinė.
Taip, Jūsų Malonybe.
Mano vyras norėjo, kad Driftmarkas per serą Leinorą atitektų
jo sūnui Luseriui Velarijonui.
Jis nepersigalvojo. O aš jį palaikiau.
Tiesą sakant, princesė Reinira man ką tik sakė
norinti sutuokt savo sūnus Džeisą ir Luką
su lordo Korliso anūkėm Beila ir Reina.
Su tokiu pasiūlymu sutinku.
Tuomet nuspręsta.
Dar kartą.
Patvirtinu...
Princas Luseris iš Velarijonų šeimos - Driftmarko įpėdinis.
Jis gaus Driftvudo sostą ir taps kitu Potvyniu lordu.
Laužot įstatymus...
Ir šimtmečių tradicijas...
Paskelbdamas savo dukrą įpėdine.
Ir drįstat man sakyt,
kad nusipelnė paveldėt Velarijonų pavardę?
Ne.
Neleisiu.
Neleisi?
Neužsimiršk, Veimondai.
Čia ne tikras Velarijonas!
Ir ne mano sūnėnas.
Eik į savo menę. Pasakei pakankamai.
Luseris - mano tikras anūkas.
O tu - tik antras Driftmarko sūnus.
Savo šeimoj galit elgtis kaip norit.
Bet mano šeimos likimo nespręsit.
Mano šeima atlaikė Pragaištį.
Ir tūkstančius kitų išbandymų.
Teprakeikia dievai.
Neleisiu nutraukt savo linijos
dėl šito...
Sakyk.
Jos vaikai...
betėviai!
O ji...
Šliundra.
Aš...
Išpjausiu tau liežuvį.
Tegu jis pasilieka liežuvį.
-Nuginkluokit jį! -Nereikia.
-Kvieskit meisterius! -Tėve.
Mylimasis, išgerk vaistų nuo skausmo.
Noriu mąstyt aiškiai.
Turiu viską sutvarkyt.
Rytoj kūnas bus paruoštas grąžinimui į Driftmarką, miledi.
Leiskit Tylos seserims darbuotis.
Negerai žvelgt mirčiai į veidą.
Nepažįstamasis mane aplankė daugybę kartu, vyriausias meisteri.
Užtikrinu,
jam nerūpi, ar aš atsimerkus, ar užsimerkus.
Per mažai geri.
-Geri daugiau už Bravoso jūrų lordą. -Aš geriu pakankamai.
Nors laiko nedaug, vis tiek turim laukt.
Kaip gera
matyt jus šįvakar, kartu.
-Gal pasimelsim? -Taip.
Tegu Motina žvelgia į šį susibūrimą su meile.
Tegu Kalvis susega saitus, kurie buvo seniai nutraukti.
Tegu Veimondui Velarijonui dievai suteikia poilsį.
Panašu, kad turim progą švęst.
Mano anūkai Džeisas ir Lukas
ves savo pusseseres Beilą ir Reiną.
Jie sustiprins mūsų šeimų ryšį.
Išgerkim už jaunuosius princus ir jų sužadėtines.
Už juos.
Šaunuolis, Džeisai. Pagaliau gulėsi su moterim.
Išgerkim ir už princą Luserį.
Už būsimą Potvynių lordą.
Už jį.
Viskas bus gerai.
Ar žinai, ką daryt?
Bent teoriškai. Kur kišt pimpalą ir panašiai.
Liaukis, pusbroli.
Gali vaidint pajacą. Bet patylėk girdint mano sužadėtinei.
Mano širdis džiaugiasi...
Bet man taip pat skaudu...
Kai matau jūsų veidus prie stalo.
Šie veidai man brangiausi pasauly.
Bėgant metams jie atitolo vieni nuo kitų.
O mano veidas...
Nebegražus.
Jei jis kada nors buvo gražus.
Bet šįvakar...
Noriu, kad matytumėt mane tokį, koks esu.
Ne tik karalių...
Bet jūsų tėvą.
Jūsų brolį.
Jūsų vyrą.
Ir senelį.
Panašu, kad jis
greit pasitrauks iš jūsų gretų.
Nebelaikykim pykčio savo širdyse.
Karalystė nebus stipri,
jei Drakono šeima bus susiskaidžius.
Pamirškit nuoskaudas.
Jei ne dėl karalystės,
tai dėl šio senuko...
Kuris labai myli jus visus.
Keliu taurę už Jos Malonybę karalienę.
Myliu savo tėvą.
Turiu pripažint, kad nieks jo nepalaikė...
Taip ištikimai, kaip jo žmona.
Ji jam skyrė...
visišką atsidavimą, meilę, garbę.
Už tai aš jai dėkinga.
Ir jos atsiprašau.
Tavo maloningumas mane sujaudino, princese.
Mes abi - motinos...
Mylim savo vaikus.
Turim daugiau bendro, nei manom.
Keliu taurę už tave ir už tavo šeimą.
Tapsi puikia karaliene.
Aš...
Užjaučiu dėl artėjančio nusivylimo.
Bet jei norėsi žinot,
ką reiškia jaustis patenkintam, tai tik paklausk...
Džeisai.
Už princą Eigoną ir princą Eimondą.
Nesimatėm daug metų.
Bet turiu gerų prisiminimų apie mūsų jaunystę.
Tikiuosi, kad kaip vyrai, tapsim draugais, sąjungininkais.
Už jūsų ir jūsų šeimų sveikatą, brangūs dėdės.
Ir už tave.
Saugokis tūnančio žvėries.
Šaunuolis, vaikeli.
Noriu išgert už Beilą ir Reiną.
Netrukus jos ištekės.
Nieko tokio. Dažniausiai jis nekreipia į tave dėmesio.
Išskyrus akimirkas, kai jis girtas.
-Gerai. -Noriu muzikos.
Atsiprašau.
Sargyba.
Paskutinis pagerbimas.
Už mano sūnėnų sveikatą.
Džeisai.
Lukai.
ir Džofri.
Jie visi gražūs, protingi...
Stiprūs.
-Eimondai. -Nagi.
Ištuštinkim taures
-už šiuos tris stiprius jaunuolius. -Išdrįsk pakartot.
Kodėl? Čia tik komplimentas.
Nelaikai savęs stipriu?
-Džeisai! -Eigonai, gana!
Kodėl taip šneki jiems girdint?
Tik pasakiau, kaip didžiuojuos savo šeima, mama.
Bet mano sūnėnai nesididžiuoja.
Palaukit, palaukit!
Deimonai...
Eik į savo menę. Eikit visi. Tuoj pat.
Reinira.
Būtų geriausia grįžt į Drakono uolą.
Ką tik atvykot.
Palydėsiu vaikus namo.
Aš...
Grįšiu su drakonu.
Tas patiktų mum su karalium.
Rūmuose buvo nerami naktis.
Taip, miledi.
Nagi. Nagi.
Gerai.
Šaunuolis.
Atsiprašau.
Norėjai žinot...
Ar manau, kad tai tiesa.
Kas tiesa, karaliau?
Nepameni?
Eigonas.
Mūsų sūnus?
Jos sapnas.
Ledo ir ugnies giesmė.
Tai tiesa.
Tai, ką jis matė šiaurėj.
Žadėtasis princas.
Nesuprantu, Viseri.
Princas...
Princas Eigonas?
Suvienys karalystę prieš šaltį ir tamsą.
Tai tu.
Tu - išrinktoji.
Privalai tą padaryt.
Privalai.
Suprantu, karaliau.
Gana.
Mano meile...