Минаха близо шест години, откакто не съм виждала лорд съпруга си.
Трябва да знам.
Ще живее ли?
Поведе моряците си в капан.
Към кораб, който изглеждаше изоставен.
В боя гърлото му беше срязано от корсарска кама.
Той падна зад борда в морето.
Раната бе тежка, изгуби много кръв.
Но по-тревожна е треската, която последва.
Корабният майстер рече, че го изгаря отвътре.
Откъде дойдоха гарваните? - Ивънфол, принцесо.
Значи пристигат за три дни.
Нека се приготвим да го посрещнем, майстер.
Морската змия е силен.
Без съмнение.
Но съм виждал кръвната треска да надвива двойно по-млади мъже.
Няма да търпя вранска прокоба в дома си, милорд.
Обичам брат си.
Но нека бъдем честни.
Ще срещнем кораб, който може да възвести гибелта му. Кой ще наследи трона?
Баба ми се чувства удобно тук.
Тя властва само в отсъствието на мъжа си.
След смъртта му тронът ще бъде наследен.
От Люцерис Веларион, каквото е желанието на съпруга ми.
В жилите ми тече кръвта на Морската змия.
Аз съм най-близкият му родственик.
Внимавайте, братко. Думите ви може да се изтълкуват като измяна.
Казвам истината, Ренис.
И ти го знаеш.
Решението е взето.
От човек, чиято амбиция ни стовари бедствие след бедствие.
Брат ми е загрижен само за хрониките на историята.
А кръвната линия на Веларион? Нима ще бъде прекършена?
Заменена от издънките на дома Стронг?
Дрифтмарк е мой по право.
И макар да искам подкрепата ти, не се нуждая от нея.
Ветровете се промениха.
Короната има мотив да вземе моята страна.
Братовчед ми, кралят, ще ти вземе езика.
Не крал седи на Железния трон напоследък, сестрице.
Кралица е.
Сиракс снесе нови яйца.
Цели три. Цели три.
Нека ги сложат в топлата стая.
Веднага, принце.
Майстерът донесе това.
Пристигна от лейди Бела от Дрифтмарк.
Завоевателя и сестрите му отплавали с огромна войска.
Акостирали при Черна вода.
"Краят"? - Устието.
Устие. Хайде, Джейс, знаеш го.
Хайде, Джейс. - Стига толкова за днес.
Не. Искам да продължа.
Майстер?
Егон наредил дърветата да бъдат...
...убити. - Изсечени.
Думата е близка. Не очаквам да научиш валириански за един ден.
Кралят трябва да почита традициите на предците си.
Ако не смяташ да се отървеш от родната си майка,
ще имаш време да се научиш.
Оставете ни.
Джофри? Ела.
Ще хвърли съмнение върху произхода на Люк.
Това ще застраши правото на Джейс, както и моята претенция за трона.
Вемонд е загрижен само за Дрифтмарк и рода Веларион.
Нехае за политиката на двореца.
Обединил ли е усилията си с Ото Хайтауър?
От това се боя.
Ренис пристига в двора. Не се кани да го подкрепи.
Не. Каквито и разногласия да сме имали, тя не е жестока.
Нито чак толкова глупава. - Разногласия?
Вярва, че сме погубили сина й, за да се венчаем.
Да. Но взе Бела под покровителството си.
От почит към паметта на Лена, не от обич към нас.
Толкова далече ли е стигнала отровата?
Усойниците властват от името на баща ми.
А баща ми...
Какъв избор имам?
Да вървим в Кралски чертог тогава.
Приветствайте Ренира от дома Таргариен,
принцеса на Драконов камък, наследница на Железния трон
и нейния кралски консорт принц Демън Таргариен.
Добре дошла, принцесо.
Лорд Касуел.
Бих казала, че е хубаво да се върнеш, но едва разпознавам мястото.
Продължаваме да се радваме на все по-редовни постъпления в хазната
след примирието в Каменни стъпала.
Щедростта на тези налози
зависи от печалбите на управниците на пристанището.
От които
септоните отново поискаха половината за бронзов бюст,
който ще поръчат за фестивала на Майката,
което не препоръчвам...
Благодаря за подробното донесение, лорд Бийзбъри.
Напомням ви...
Гостите ви пристигнаха, Ваше величество.
Надявам се, че са посрещнати подобаващо за сана им.
Както наредихте, лорд Ръка.
Доколкото разбирам,
лорд Корлис е поискал внукът му Люцерис
да го наследи като лорд на Приливите.
Момчето е отгледано далеч от Дрифтмарк.
Може да язди дракон, но може ли да командва флота?
Способностите не променят правото му.
Морската змия никога официално не го е провъзгласявал за наследник.
Короната трябва да избере най-доброто за кралството.
Той е син на Ленор. На какво основание...
Какво наистина, лорд Бийзбъри.
Какво основание?
Ще чуем просбата на принцеса Ренира и другите страни
утре сутрин. - Страни?
Простете, милорди. Трябва да посрещна гостите.
Да наложим ли данък върху продажбите на вълна?
Ваше величество.
Случи се нещо, което изисква намесата ви.
Трябва да почака, сер Арик.
Аз съм Ерик, кралице.
Разбира се. Простете, сер.
Става дума за принца. В покоите му възникна деликатна ситуация.
Татко?
Кой е там?
Татко.
Аз съм, кралю.
Ренира.
Дойдох с Демън.
Ах, Демън.
Демън.
Изправи ме.
Много време мина.
Морската змия е смъртно ранен в битка при Каменни стъпала.
Какво? Ти спечели тази война преди години.
Не.
Триархията се възражда.
Тази битка е нова.
И има спор около наследството на Дрифтмарк
и Трона от плавей.
Спор?
Алисент и Ото се грижат за тези неща сега.
Не, братко, чуй ме.
Трябва да наложиш волята си Люцерис
да наследи лорд Корлис.
Станало ли е нещо с лорд Корлис?
Татко, искаме да ти представим някого.
Демън.
Братко.
Кой е?
Татко,
това е Егон.
Егон.
А това е Визерис.
Визерис.
Това е име, достойно за крал.
Прости ми. Съжалявам.
Прости ми.
Моля те.
Чаят ми.
Чаят. - Кой чай? Този?
Да. Да.
Да.
Доведох я тук незабавно.
Не е виждала никого, Ваше величество.
Ела, скъпа.
Кажи ми името си.
Даяна, Ваше величество.
Ако благоволите.
Даяна.
Красиво име.
Разбрах, че си имала неприятности.
Донесох виното на принца и го оставих на масата.
Когато се обърнах...
Не го видях.
Помолих го да спре, Ваше величество. Честна дума.
Трябва да ми повярвате.
Благодаря, че ми каза.
Знам, че вината не е твоя.
Вярвам ти.
Наистина?
Да.
Но се тревожа
какво ще си помислят другите.
Била си сама с принца, нали?
Да. Аз...
Никой друг не е видял какво е станало.
Ако някой друг чуе... - Не съм казала на никого.
Каза на сер Ерик, на Талия, а сега и на мен.
Аз вярвам, че вината не е твоя, но другите не са така доверчиви.
Може да помислят, че си искала да омърсиш принца или по-лошо -
че си го подмамила в капана си.
Знаеш какво се случва с такива жени.
Не бих обелила дума пред никой друг, Ваше величество.
Кълна се в живота си.
Зная, че ще мълчиш.
За неудобството.
Чаят, Ваше величество.
За да сме сигурни.
Стани.
Егон!
Ставай!
Майко.
Какво има? - "Какво има" ли?
"Какво има?" Само това ли ще кажеш?
Станало ли е нещо?
Даяна.
Прислужницата.
Богове.
Момичето, което избяга от теб, Егон.
Беше безобидно развлечение.
Не беше нужно да го прави на въпрос.
Позориш жена си. Мен също.
Как може да се държиш така, особено в ден като днешния?
Защо? Какво е днес?
Ти не си ми син.
Не съм искал това.
Правя всичко, което ми наредиш, аз...
Старая се, но нищо не е достатъчно за теб и татко.
Виждали ли сте Даяна? Трябваше да облече децата.
Прилича на друг човек.
Трябва да говорим с майстер Джерардис.
Може би ще предложи друго...
Принцеса Ренира. Принц Демън.
Много време мина, откакто ни удостоихте с присъствието си.
Така е, Ваше величество.
Но недостатъчно, за да ни посрещнат подобаващо.
Сигурно кралицата е имала спешна работа, любими.
Какво знаем ние за царуването?
Не управлявам кралството.
С баща ми сме само инструменти на волята и мъдростта на краля.
И как стига до вас тази мъдрост?
С примигване и хрипове?
Ще се изненадам, ако помни името си.
Състоянието на краля се влоши от последното ви посещение.
Изпитва силна болка. По съвет на майстерите...
Майстерите. Разбира се. Те го поддържат
замаян от маковото мляко, докато Хайтауър топлят трона му.
Ако можеше да го видиш без него, ослепял от болка...
Не се съмнявам, че си била водена само от милосърдие, но бих искал да знам
дали майстерите са предписали за страданията му
отстраняването на символите на Таргариен
и подмяната им със статуи и звезди.
Знаците на Седмината ни водят по несигурния път
и ни напомнят за по-висша власт. - А утре
коя власт ще отсъди дали синът ми има право на наследството си?
Моята и на Ръката.
Но Бащата е справедлив и ме напътства
да забравя обвиненията, които ми отправихте днес.
По-малък е, отколкото го помня.
Абсолютно същият е. Хайде, Люк.
Видя ли? Казах ти, че още ще е тук.
Мислеше, че можеш да въртиш боздугана на сер Кристън.
Щеше да си отнесеш главата.
Какво ти става? - Всички ни гледат.
Никой нямаше да оспорва, че съм наследник на Дрифтмарк,
ако...
Ако приличах на сер Ленор Веларион, а не на сер Харвин Стронг.
Няма значение какво мислят.
Отлично, принце. Скоро ще печелите турнири.
Пет пари не давам за турнирите.
Племенници.
Дошли сте да тренирате?
Отворете портите!
Запазете хладнокръвие, кралице.
Правим всичко за доброто на кралството.
Признавам, че изпитвам безпокойство, когато се стигна дотук.
Той може да оживее.
Трябва да сме подготвени, ако издъхне.
Кралството се радваше на дълготраен мир.
Дължим го на Джеерис и Визерис.
Но угрозата на войната се надига и бърза към бреговете ни.
Когато стигне, искаш ли дете да командва
най-великата флота във Вестерос?
Разбира се, трябва да действаме
в интерес на поданиците си.
Следващият лорд на Приливите ще бъде ваш длъжник.
Както и Дрифтмарк с цялото си могъщество.
Бабо?
Рена.
Бела каза, че може да сте тук.
Тя е отлична възпитаница,
отгледахте я достойно.
Оказвате ми чест, принцесо.
Може ли да говоря насаме с принцесата, Рена?
Принцесо.
Питах се безброй часове каква е целта на посещението ви.
Дали ще подкрепите просбата на сер Вемонд.
Тогава осъзнах нещо.
Ще предявите собствената си претенция.
Това не е справедлив процес, а капан.
Заложен от кралицата и Ръката, за да обявят сина ми за незаконен.
Вие постъпихте по-жестоко с Ленор.
Нали?
Обичах сина ви.
Може да не ми вярвате, но е така.
Не съм наредила убийството му.
Нито съм давала съгласието си, кълна се.
Предлагам ви нещо.
Подкрепете Люк и нека венчаем децата на Лена и моите.
Бела ще бъде кралица на Седемте кралства.
Синовете й ще бъдат престолонаследници.
Рена ще властва в Дрифтмарк
и тронът ще премине в ръцете на децата й с Люцерис.
Щедро предложение.
Или отчаяно. - Какво значение има?
Тук поне имате право.
Няма значение.
Може да се пазарите с мен колкото искате
и да водите внучката ми, за да ме размекне.
Но утре Хайтауърите ще нанесат първия удар.
Ще ви повалят на колене,
а аз трябва да се боря сама.
Алисент?
Алисент...
Ренира е, татко.
Ренира.
Истинска ли си?
Песента за огън и лед. Вярваш ли, че е истина?
Да.
Сънят на Егон.
Каза ми, че е наш дълг да обединим кралството срещу общ враг.
Раздели кралството, като ме обяви за наследница.
Мислех, че го искам.
Но бремето е тежко.
Твърде тежко.
Моето...
Моето единствено дете.
Ако искаш да нося товара, защити ме.
Защити децата ми.
Боли ме.
Боли.
Знаех...
Знаех, че ще можеш.
Знаех.
Искам да вечерям, Ото.
Утро е, Ваше величество.
Довечера.
Цялото семейство се е събрало в Червената цитадела.
Искам да вечеряме заедно.
Донеси от млякото на мака.
Не.
Само уреди вечерята.
Този двор горещо се надява,
че лорд Корлис Веларион ще се пребори с раните си,
но сме се събрали с тежката задача
да изберем наследник на Дрифтмарк.
Като Ръка говоря с гласа на краля по този въпрос и всички останали.
Да чуем просбите.
Сер Вемонд от дома Веларион.
Кралице.
Милорд Ръка.
Историята на благородните ни домове се простира отвъд Седемте кралства
до дните на Стара Валирия.
Откакто домът Таргариен властва в небесата,
домът Веларион владее моретата.
Но Ориста погуби Валирия и домовете ни останаха последните от своя вид.
Предците ни дойдоха в новите земи със съзнанието, че ако паднат,
това ще е краят на родовете и славното им име.
Прекарах живота си в Дрифтмарк, бранейки трона на брат си.
Аз съм най-близкият родственик на лорд Корлис, негова кръв.
Истинската кръв на дома Веларион тече във вените ми.
Същото се отнася за синовете ми, потомци на Ленор.
Ако сте така загрижен за рода си, сер Вемонд,
нямаше тъй дръзко да отхвърляте законния наследник.
Не. Загрижен сте за себе си и амбицията си.
Ще дойде ред и на вашето изложение, принцесо.
Бъдете така любезна да изслушате сер Вемонд.
Какво знаете за кръвта на Веларион?
Ако срежа вените си и ви я покажа,
няма да я разпознаете.
Говорим за бъдещето и оцеляването на моя дом, не вашия.
Кралице, милорд Ръка.
Ръководен съм от кръвта, не от амбиция.
Продължението на рода ми и неговото оцеляване е над всичко за мен.
Смирено се надявам да наследя брат си
като лорд на Дрифтмарк и господар на Приливите.
Благодаря, сер Вемонд.
Принцесо Ренира, може да говорите от името на сина си Люцерис Веларион.
Ако удостоя с отговор този фарс,
нека първо ви напомня, че преди близо 20 години...
Крал Визерис от дома Таргариен, Първият с това име,
крал на андалите, ройнарите и Първите хора,
владетел на Седемте кралства и закрилник на владението.
Днес аз ще седя на трона.
Ваше величество.
Добре съм.
Казах, че съм добре.
Хайде.
Леко.
Трябва да призная,
че съм объркан.
Не разбирам
защо изслушваме просби за уредено наследство.
Единственият присъстващ,
който може да сведе до знанието ни желанията на лорд Корлис,
е принцеса Ренис.
Да, Ваше величество.
Желанието на съпруга ми винаги е било Дрифтмарк да остане за Ленор
или законородения му син Люцерис Веларион.
Никога не е променял решението си, нито аз съм се колебала в подкрепата си.
Всъщност принцеса Ренира току-що сподели
желанието си да ожени синовете си Джейс и Люк
за внучките на лорд Корлис Бела и Рена.
С цялото си сърце приемам това предложение.
Значи въпросът е уреден.
Отново.
Провъзгласявам за втори път
принц Люцерис от дома Веларион за наследник на Дрифтмарк,
на Трона от плавей и за следващ господар на Приливите.
Нарушихте закона
и вековните традиции,
като провъзгласихте дъщеря си за наследница,
а дръзвате да поучавате мен
кой заслужава името Веларион.
Не.
Няма да го допусна.
"Допусна"?
Не се самозабравяй, Вемонд.
Той не е истински Веларион!
Не е мой племенник!
Вървете в покоите си. Казахте достатъчно.
Люцерис е мой внук.
Ти си само втори син на Дрифтмарк.
Управлявайте своя дом, както намерите за добре.
Но няма да решавате бъдещето на моя.
Домът ми преживя Ориста
и хиляда бедствия подир нея.
Боговете са ми свидетели,
няма да видя края му
заради тези...
Кажи го.
Децата й
са копелета.
А тя
е блудница.
Аз...
...ще ти взема езика за това.
Нека задържи езика си.
Вземете му оръжието! - Няма нужда.
Извикайте майстерите! - Татко?
Любов моя, трябва да вземеш нещо за болката.
Нужен ми е бистър ум.
Трябва да поправя злото.
Тялото ще бъде готово да се върне в Дрифтмарк утре, милейди.
Оставете Мълчаливите сестри да работят.
Лоша поличба е да се взирате в лицето на смъртта.
Странника ме е навестявал повече пъти, отколкото мога да преброя.
Уверявам ви,
той нехае дали очите ми са отворени или не.
Не пиете достатъчно.
Вие пиете като морски лорд на Браавос. - Пия колкото трябва.
Дори когато примката е стегната, ни карат да чакаме безкрайно.
Колко е хубаво
да ви видя всички заедно.
Да се помолим? - Да.
Нека Майката се усмихне с любов на срещата ни.
Нека Ковача заздрави връзките между нас, отколе прекършени.
Нека боговете донесат покой на Вемонд Веларион.
Изглежда имаме повод за празник.
Внуците ми Джейс и Люк
ще се венчаят за братовчедките си Бела и Рена.
Така ще укрепят връзката между домовете ни.
Наздравица за младите принцове и годениците им.
Наздраве!
Поздравления, Джейс. Най-после ще легнеш с жена.
Да пием и за принц Люцерис,
бъдещия лорд на Приливите.
Наздраве.
Ще бъдеш изключителен.
Сигурно знаеш как се прави, нали?
Къде се слага членът и всичко останало.
Остави го, братовчеде.
Прави се на шут колкото щеш, но си дръж езика пред годеницата ми.
Сърцето ми е преизпълнено с радост,
но и с печал,
когато гледам лицата край трапезата.
Най-скъпите ми лица на този свят,
които така се отдалечиха едно от друго в последните години.
Собственото ми лице
вече не е красиво.
Ако някога е било.
Но тази нощ
искам да ме видите какъвто съм.
Не просто крал,
но и ваш баща.
Ваш брат.
Ваш съпруг.
И дядо.
Който, както изглежда,
няма още дълго да броди сред вас.
Нека прогоним лошите чувства от сърцата си.
Короната няма да е силна,
ако домът на дракона е разделен.
Оставете обидите зад гърба си.
Ако не заради короната,
то заради този старец,
който тъй нежно ви обича.
Вдигам чаша за Нейно величество кралицата.
Обичам баща си.
Признавам, че никой не е бил
по-верен спътник за него от добрата му жена.
Тя се грижеше за него
с отдаденост, любов и достойнство.
Благодарна съм й за това.
И я моля за прошка.
Благородството ви ме трогна дълбоко, принцесо.
И двете сме майки
и обичаме рожбите си.
Свързват ни повече неща, отколкото ни се иска да признаем.
Вдигам чаша за вас и дома ви.
Ще бъдете превъзходна кралица.
Аз...
Съжалявам за разочарованието, което те очаква.
Но ако поискаш да разбереш
какво значи да си задоволена, само ме помоли.
Джейс.
За принц Егон и принц Емонд.
Не сме се виждали от години,
но имам скъпи спомени от детството ни заедно.
Надявам се, че като мъже ще бъдем приятели и съюзници.
Желая здраве на вас и семейството ви.
На вас също.
Пази се от звяра, задрямал под дъските.
Браво, момчето ми.
Ще пия за Бела и Рена.
Скоро ще се омъжите.
Не е толкова лошо. Съпругът най-често ще ви пренебрегва.
Освен когато е пиян.
Добре. - Да послушаме музика.
Простете.
Стражи.
Последна наздравица.
За здравето на племенниците ми.
Джейс,
Люк
и Джофри.
Всеки от тях е красив, мъдър...
...и силен.
Емонд. - Хайде.
Да пресушим чаши
за трите момчета на Стронг. - Предизвиквам те да повториш.
Защо? Нима не е похвала?
Не се ли смятате за такива?
Джейс! - Егон, достатъчно!
Защо каза това пред всички тези хора?
Изразявах гордостта си от семейството, майко.
Племенниците ми изглежда не се гордеят толкова със своето.
Чакай.
Демън.
Вървете в покоите си. Всички.
Ренира...
Най-добре е да се върнем в Драконов камък.
Току-що дойдохте.
Нека изпратя децата.
Аз...
...ще се върна с дракона.
С краля ще се радваме.
Изглежда нощта в замъка е бурна.
Да, милейди.
Хайде.
Точно така.
Много добре.
Прости ми.
Съжалявам.
Но ти искаше да знаеш
дали вярвам, че е истина.
Какво дали вярвам, че е истина?
Не помниш ли?
Егон.
Синът ни?
Неговият сън.
Песента за огън и лед.
Истинска е.
Онова, което е видял на север.
Обещаният принц.
Не разбирам, Визерис.
Принцът...
Принц Егон?
Онзи, който ще обедини кралството срещу мрака и студа.
Това си ти.
Ти си.
Трябва да го сториш.
Трябва.
Разбирам, кралю.
Стига толкова.
Стига.
Любов моя.