Tikrai?
Jis matė savo akimis, Jūsų Malonybe.
Lik čia. Niekam nesakyk.
Padėk apsirengt.
Kas žino?
Mano tarnaitė Talija.
Kai kurie tarnai.
Mačiau jį vakar.
Prieš jam...
Jis norėjo, kad Eigonas taptų karalium.
Tai tiesa.
Girdėjau iš jo lūpų.
Tai buvo paskutiniai jo žodžiai, kuriuos girdėjau tik aš.
O dabar jis negyvas.
Kodėl negalėjai palaukt valandą? Ar įsibrovė Dornas?
Karalius negyvas.
Gedim Viserio Taikiojo.
Mūsų valdovo.
Mūsų draugo.
Jis paliko mums dovaną.
Su paskutiniu atodūsiu jis pasakė karalienei paskutinį norą.
Kad jo sūnus Eigonas...
Taptų jo įpėdiniu, kaip Septynių karalysčių lordas.
Gavę jo palaiminimą galim vykdyt
savo ilgalaikius planus.
Taip. Turim daug darbo, kaip ir kalbėjom.
Miesto sargyboj yra du kapitonai,
kurie ištikimi Deimonui. Pakeiskim juos.
Lorde Lanisteri.
Iždu pasirūpinom. Auksas bus išdalintas ir saugomas.
Siųskim varnus sąjungininkams. Į Upynę ir Aukštasodį.
Ar turėčiau suprast, kad Mažoji taryba
slapčia nuo manęs planavo karūnuot mano sūnų?
Karaliene, mes tikrai jūsų neapgaudinėjom.
Taip negalima.
Norit pakeist karaliaus pasirinktą įpėdinį apsimetėliu!
Jo pirmagimis sūnus - ne apsimetėlis.
Šimtai lordų ir riterių prisiekė ištikimybę princesei.
Tai buvo prieš 20 metų. Dauguma jų - negyvi.
Girdėjot, ką sakė karaliaus padėjėjas. Karalius persigalvojo.
Man 76 m.
Viserį pažinojau ilgiau nei jūs.
Netikiu, kad jis taip pasakė mirties patale.
Ir girdėjo tik jaunuolio mama.
Tai melas! Vagystė!
-Ir išdavystė! Tai... -Galvok, ką šneki, Laimanai.
Vakar karalius jautėsi gerai.
Kuris iš jūsų galit prisiekt, kad jis mirė savo mirtim?
Kurį iš mūsų kaltini karaliaus nužudymu, lorde Bisberi?
Nesvarbu, ar tai buvo vienas iš jūsų, ar visi. Aš negaliu...
Sėsk!
Mesk kalaviją ir nusimesk skraistę, sere Kristonai.
Aš tavo vadas, sere Kristonai. Padėk kalaviją.
Neleisiu įžeidinėt Jos Malonybės karalienės.
Nieks manęs neįžeidė, sere Kristonai. Pasidėk kalaviją.
-Tai šitaip? -Vade, gana.
-Išneškim lordą Bisberį. -Ne.
Durys bus uždarytos, kol baigsim pokalbį.
Man rūpi Poaudrė.
Gal lordas Borosas mums neištikimas,
bet jis turi keturias netekėjusias dukteris.
-Tinkamas pasiūlymas... -O kaip Reinira?
Negalima palikt buvusios įpėdinės laisvėj,
kad ji sulauktų palaikymo.
Norit ją įkalint.
Jei ir jos artimiesiems bus suteikt galimybė
viešai prisiekt ištikimybę naujam karaliui.
Ji nesiklaups prieš nieką. Kaip ir Deimonas.
Planuojat juos nužudyt.
Ir visi sutinkat?
Jūsų tėvas teisus, Jūsų Malonybe.
Gyvas konkurentas tik sukels neramumus, bus pralietas kraujas.
Taip, tai nemalonu.
Bet turim kai ką aukot dėl Deimono teisės.
Reikia galvot ir apie Deimoną. Karalius nebūtų norėjęs...
Karalius nenorėtų, kad jo duktė būtų nužudyta.
Jis ją mylėjo. Neleisiu to neigt.
-Bet... -Dar žodis
ir būsi nusiųstas prie Sienos.
Ką siūlot, Jūsų Malonybe?
Turim nedaug laiko.
Lorde vade Vesterlingai.
Vesk savo riterius į Drakono uolą. Darbuokitės greit ir švariai.
Aš Karaliaus sargybos vadas.
Vykdau tik karaliaus valią.
Kol tokio nėra...
Tol man čia ne vieta.
Mūsų lemtis - visad geisti to, ką turi kitas.
Ką vienas turi, tą kitas paims.
Taip, princese.
Kur Eigonas?
Ne čia.
Jis ne savo menėj?
Tėve...
Eikš.
Kas nutiko?
-Jūsų tėvas... -Po lentom - pabaisa.
Mano meile...
Sere Erikai.
Kur princas?
Atsiprašau, padėjėjau. Nežinau.
Prisiekei jį saugot.
Jis pasiuntė mane šalin ir pabėgo nuo manęs, milorde.
Manau, kad išėjo iš pilies slapčia.
Nuėjo į miestą.
Rask jį.
Pasiimk tik brolį.
Palikit savo baltas skraistes.
Tegu nieks nežino, kas jūs ir ko siekiat.
Net karalienė.
Milorde.
Atvesk jį man, sere Erikai.
Ką tai reiškia?
Sargyba!
Princo Eigono rūmuose nėra, Jūsų Malonybe.
Jūsų tėvas išsiuntė serą Eriką į miestą jo ieškot.
Seras Erikas supranta, kad Eigonas turi pranašumą.
Vėl pasitikiu tavim ir tavo ištikimybe, sere Kristonai.
Rask Eigoną ir atvesk man.
Tai lems Septynių karalysčių likimą.
Viskas, ką jauti man, kaip karalienei...
Nenuvilsiu jūsų.
Eisiu su tavim.
Aš to nenoriu, Eimondai.
-Jei kas nors nutiks... -Aš reikalingas Koului, mama.
Eigoną pažįsta ne tik seras Erikas.
Eigonas mane nusivedė į Šilko gatvę, mano 13-ą vardo dieną.
Tai buvo broliška pareiga. Jis norėjo, kad įgaučiau žinių, kaip jis.
Bent jau taip supratau.
Nesuprantu.
Jis sakė: "Laikas sudrėkint".
Kiekviena moteris panaši į Motiną. Šnekėkim apie jas pagarbiai.
Vakar dingo mūsų sugėrovas.
Jis senas jūsų puikios įstaigos klientas.
Norim paklaust, kur jis.
Apibūdinkit jį.
Tai nelengva.
Mes ieškom princo Eigono.
Tikiuosi, kad nieks nesužinos.
Princo čia nėra.
Ar jis čia buvo? Gal anksčiau?
-Gerokai. Prieš kelerius metus. -O anksčiau?
Jis retai užsuka į Šilko gatvę.
Jo skonis...
Ne toks diskriminuojantis.
Kaip tai?
Sėkmės, gerasis pone.
Perduokit linkėjimų savo draugui.
Suaugot.
Viseris pakeitė savo valią. Ir tiek.
Kadaise prisiekėt Reinirai.
Dabar prisieksit būsimam karaliui.
Pirma turiu pasitart su savo šeima.
Neišeisi iš šios menės neišsakęs savo ketinimų.
Priesaikos nelaužau.
Nesiklaupsiu.
Dar kas nors?
Felo šeima...
Laikosi priesaikos princesei.
Gerai.
Tegyvuoja karalius.
Rodos, klydai dėl Eigono įpročių.
Jis gali būt samdinių rankose. Pakeliui į Jitį.
Arba negyvas.
Tavo motinos labui tikėkimės, kad ne.
Pažiūrėkim. Einam.
Eikš. Ateik. Eik ten!
Nagi!
Kiek jiems metų?
Manau, apie 10 m.
Jie verčiami augint nagus ir galąst dantis.
Taip atrodo baisiau.
-Nagi! -Princas Eigonas
čia užsuka dažnai.
Dabar matai, koks jis.
Matei dar ne viską.
-Eigono? -Vienas iš daugelio.
Aš, kaip geras karys, vaikštinėjau po miestą.
Ieškojau nevykėlio, kurio nedomina jo prigimtinė teisė.
Aš, jaunesnis brolis, mokaus istorijos ir filosofijos.
Aš mokaus kautis ir skraidau didžiausiu drakonu pasauly.
Aš turėčiau...
Žinau, ką reiškia stengtis dėl to, ką kiti gauna nesunkiai.
Nerandam jo, Koulai.
Mes - padorūs žmonės, nejaučiam poreikio ištvirkaut.
Jis turi paslapčių. Dėl to jo nesmerkiu.
Aš kitas eilėj į sostą.
Jei manęs kas nors ieškos, tai ras.
Reikia ką nors daryt. Eigonas negali valdyt.
Princo polinkius toleravai ilgai.
Tai buvo mano pareiga.
Padėjėjas turi ką nors sugalvot. Mes prisiekėm ištikimybę iki mirties.
Skirkit man laiko, milordai.
Čia nerasi klientų.
Galiu jus nuvest pas princą Eigoną.
Mane atsiuntė žmogus, kuris žino, kur princas.
Pasakysiu už pinigus.
Vesk mus pas jį. Tuomet pagalvosim.
Mano šeimininkė nesišnekės su rūmų tarnais.
Kad ir kokie jie kilnūs.
Ji pasitikės tik karaliaus padėjėju.
Tai neįmanoma.
Jį sudomintų tai, ką pasakytų Baltoji kirmėlė.
Stot! Laikykit vartus!
Pasitrauk!
-Jis bėgo nuo vartų. -Ar žinot, kas aš?
Tai įspėjimas princesei.
Ką pasakysi?
Išpažinties lordas spėlioja.
Man nepatinka princesė.
Tai kur taip skubėjai?
Tegu jį pasiima karaliaus budelis.
Paleiskit!
-Šaunuolis, lorde Larisai. -Ne! Taip negalima!
Čia tik mano pareiga, karaliaus padėjėjau.
Nemažai laiko praleidai su karaliene.
Manau, tai turėtų būti tau naudinga.
Tavo labui manau, kad yra gera dingstis,
kodėl su manim buvo taip elgiamasi.
Atsiprašau dėl mandagumo stokos.
Karalius.
Jūs uzurpuojat sostą.
Tai buvo mano merdinčio vyro noras.
Nesvarbu, ar tu tuo tiki. Eigonas taps karalium.
Atėjau prašyt tavo palaikymo.
Gerbiu tave už narsą.
Velarijonų šeima seniai turi sąjungą su princese Reinira.
Ką tas jums davė?
Tavo duktė negyva. Tu viena Pentose.
Tavo sūnus apgaudinėjamas.
Reiniros palikuonys - ne tavo.
Tavo vyras visaip siekia sosto.
Nes ji tave paliko.
Išvyko 6 m. kovot beviltiškam mūšy.
Jis grįš sužalotas, gal net mirtinai.
Driftmarko ledi liks viena.
Mano šeimos žodis tvirtas.
Taip. Bet, brangi pussesere.
Tu geriausiai supranti, ką noriu pasakyt.
Princese Reine, mylėjau savo vyrą, bet šią tiesą žinom abi.
Turėjai tapt karaliene.
Nesitikėjau to išgirst iš tavęs.
Geležinis sostas buvo tavo pagal kraujo liniją.
Viseris galėjo užbaigt gyvenimą kaip kaimo lordas.
Medžiot, mokytis istoriją. Bet nutiko štai kaip.
Mes nevaldom, bet galim valdyt valdovus.
Atsargiai.
Vengdamos smurto ir naikinimo. Siekdamos taikos.
Ar mane įkalinai vardan taikos?
O kaip mano drakonas?
Jei nepavyks, Reinira mus puls ir kils karas.
Be tavo drakono galim įtikint ją derėtis.
Jei nori Driftmarko, tai gausi jį.
Tu ir tavo anūkės galėsit daryt ką norit.
Tu išmintingesnė, nei maniau.
Alisenta Haitauer.
Tikra karalienė mąsto apie savo žmones.
Bet vis tiek tarnauji vyrams.
Tėvui, vyrui, sūnui.
Nenori būt laisva.
Nori lango savo kalėjime.
Ar įsivaizdavai save Geležiniam soste?
Paliksiu tave su tavo mintimis.
Skambink varpeliu, kai turėsi atsakymą.
Mano prince.
Tu ta paslaptinga Baltoji kirmėlė?
Ar dar vienas dvokiančio svogūno sluoksnis?
Užjaučiu dėl karaliaus mirties.
Kur princas Eigonas?
Maniau, kad jis Blusų landynėj, kur niekuo negalima pasitikėt.
Reikėjo jį paslėpt, nes kas nors galėjo jo ieškot.
Kur princas?
Jis saugiai paslėptas.
Noriu, kad nebebūtų išnaudojami Blusų landynės vaikai.
Jie verčiami kautis ir panašiai.
Jūsų aukso apsiaustas ima kyšius ir nieko nedaro.
Tai siaubinga.
Arba karalius tą toleruoja, arba to nepaiso.
Pasidomėsiu.
Duodu žodį.
Kai įgyvendinsit savo planą ir jūsų anūkas sės į sostą,
nepamirškit, kad tai įvyko mano dėka.
Galėjau jį priplot kaip vapsvą ant vaisiaus.
Turit tik tiek galios, kiek žmonės jos jum suteikia.
Nepamiršiu.
Klausyk.
Kur Baltoji kirmėlė?
Ji tave pardavė.
Kodėl sumokėjai?
Noriu savo mamos.
Tavo senelis, karaliaus padėjėjas,
-susitiks su tavim už miesto sienų. -Ne!
Bėgi nuo to, dėl ko kiti pasiryžę mirt, Eigonai.
Aš to gailiuos, bičiuli.
Ne! Ne! Ne.
-Tikėjaus, kad dingai. -Ar mūsų tėvas tikrai negyvas?
Taip. O tu tapsi karalium.
-Ne! -Ar padėsi man?
Ne! Paleisk!
-Ne! Paleisk! -Kur tavo brolis?
Paleisk!
Broli!
Aš...
Paleisk!
Nenoriu valdyt, nenoriu valdžios. Aš tam netinkamas!
Aš tau nepritarsiu.
Paleisk mane. Rasiu laivą ir išplauksiu visiems laikams.
Karalienė laukia.
Puikiai sužaista.
Čia ne žaidimas.
Bet panašu į tai.
Žavus konkursas.
Prizas - kapšas sidabro.
Mes ilgai pasitikėjom viens kitu.
O dabar abu trokštam gero savo šeimai.
Net jei nesutariam, mūsų širdis nori to paties.
Niekuomet taip nebuvo.
Dabar suprantu.
Aš buvau kaip šachmatų figūra.
Jei tai tiesa, mano dėka tapai Septynių karalysčių valdove.
-Ar norėtum ko nors kito? -Iš kur galiu žinot?
Norėjau to, ko norėjai tu.
Laikas grąžint skolą.
-Skolą, kurią mielai grąžinsi. -Auka.
Auka dėl karalystės stabilumo.
Kiekvienas karalius aukojo kelias gyvybes
dėl daugelio. Suprantu, kodėl pyksti.
Nenoras žudyt - ne silpnybė!
Eigonas mano rankose. Darysim taip, kaip norėsiu aš.
Nusiųsim sąlygas Reinirai į Drakono uolą.
Tikras sąlygas, su kuriom ji sutiks be jokios gėdos.
Jei ji liks gyva,
jos sąjungininkai su vėliavom lauks jos sugrįžimo.
Ji turi negrįžt.
Mano vyras būtų norėjęs, kad jo dukters būtų pasigailėta.
Tavo vyras?
Ar tu, jo dukters vaikystės draugė?
Kristonas Koulas taps karaliaus sargybos vadu.
Mano sūnus bus pateptas rytoj, auštant.
Tą matys visas Karaliaus uostas.
Jis gaus valdžią be jokių dvejonių.
Mano sūnus gaus jo bendravardžio Užkariautojo karūną.
Jis neš Juodugnę, savo kalaviją.
Tegu liaudis prisimena seną Targarienų šeimos galią.
Kartais tu tokia panaši į savo mamą.
Kaip nori.
Jūsų Malonybe.
Jau vėlu, lorde Larisai.
Sužinojau kai ką, ką jums reiktų žinot.
Ar klausiat savęs...
Kaip tai...
Jūsų tėvas, karaliaus padėjėjas...
Pirmas rado Eigoną.
Raudonojoj pily dirba šnipų tinklas.
Ten sklinda naujienos apie visus mūsų darbus.
Jūsų tėvas tą žino, bet nieko nedaro.
Tai buvo didžiulis pranašumas tiems, kurie norėjo...
Pamaitint audėją.
Tas audėjas mane stebi?
Vienas voriukas - jūsų dama.
-Talija? -Yra daugiau tokių kaip ji.
Nežinau, kiek.
Jo pranašumą galima panaikinti tik vienaip.
Reikia kirst jam galvą.
Mirus motinėlei, bitės skrajoja be tikslo.
Atsiprašau už posakį, Jūsų Malonybe.
Spėju, kad atliktum šią užduotį?
Jei norit.
Bus padaryta.
Iš kelio!
Eina, princese. Neleisiu jūsų išduot.
Kur mes?
Pietuose nuo Karaliaus alėjos.
Juodmarės ten.
Nepaliksiu Melysos.
-Jei galėčiau patekt į drakonų... -Ne.
Ten jūsų lauks, princese. Nepraeisit pro vartus.
Ne. Einam.
Turim eit prie upės, rast laivą.
Kol jie nepastebėjo.
Judinkitės!
-Čionai! -Judam!
Čionai.
-Pirmyn! -Čia.
Judam!
Visi pirmyn!
Judam!
Iš kelio!
Padėkok bent iš padorumo.
Ar žinai, ką teko padaryt?
-Po valandos tapsi karalium. -Mano tėvas to nenorėjo.
Netiesa.
Per 20 m. jis nepaskelbė manęs įpėdiniu.
Jis pasirinko Reinirą.
-Bet persigalvojo. -Ne.
Ne. Galėjo, bet nepersigalvojo.
Aš jam nepatikau.
Bet, su paskutiniu atodūsiu,
jis man sakė, kad turėtum pakeist jį soste.
-Nejuokauk, mama. -Sakau tiesą.
Paklausyk, Eigonai.
Tavo senelis
tau sakys, kad Reinirą reikia nukirsdint.
Nesutik su tuo.
Negalima valdyt žiauriai ir beširdiškai.
Ji - tavo sesuo ir tavo tėvo duktė.
Ar tu myli mane?
Pusproti.
Praleiskit karietą!
Stot!
Nagi!
Traukitės! Nagi!
Traukitės!
Judinkitės!
Pirmyn!
-Pirmyn! -Greičiau!
Karaliaus uosto žmonės!
Ši diena liūdna.
Mūsų mylimas karalius
Viseris Taikusis...
Negyvas.
Bet ši diena taip pat ir džiugi.
Jo dvasia mus paliko.
Bet jis pašnabždėjo paskutinį norą.
Jo pirmagimis sūnus Eigonas
taps jo įpėdiniu.
Traukitės.
-Traukitės. -Judinkitės!
Stot!
Suktis!
Ištraukt...
Ginklus!
Jums labai pasisekė,
kad matote tai.
Nauja diena mūsų miestui.
Nauja diena karalystei.
Naujas karalius, kuris mus ves.
Tegu Karys suteikia jam narsos.
Tegu Kalvis suteikia tvirtumo jo kalavijui ir skydui.
Tegu Tėvas jį saugo.
Tegu Senė iškelia šviestuvą
ir nušviečia jam kelią į išmintį.
Užkariautojo karūna, perduodama iš kartos į kartą.
Tegu Septynetas mato.
Eigonas Targarienas - tikrasis Geležinio sosto įpėdinis.
Garbinkit Jo Malonybę Eigoną.
Antrą tokiu vardu.
Andalo, Roinaro ir pirmųjų žmonių karalių.
Septynių karalysčių valdovą ir mūsų sergėtoją!
Karalius Eigonas!
Atidarykit duris!
Pakviesk Heleną.