Сигурна ли си?
Видял го е с очите си.
Стой тук. Не казвай на никого.
Помогни ми да се облека.
Кой знае?
Слугинята ми Талия.
И още няколко слуги.
Видях го снощи.
Преди да...
Каза ми, че иска Егон да е крал.
Самата истина.
Изрече го със собствената си уста.
Последните му думи към мен и само аз ги чух.
И сега е мъртъв.
Какво не може да почака и час? Дорн ли ни напада?
Кралят е мъртъв.
Скърбим за Визерис Миротвореца.
Нашия владетел.
Нашия приятел.
Но той ни остави дар.
Със сетния си дъх е споделил с кралицата последното си желание.
Синът му Егон
да го наследи като владетел на Седемте кралства.
Сега с негова благословия можем да приведем в действие
отколешните си планове.
Да. Чака ни работа, както обсъждахме.
Двама пълководци от градската стража
още са верни на Демън. Да ги заменим.
Лорд Ланистър.
Хазната е пълна. Ще заделим злато на сигурно място.
Проводете гарвани до съюзниците си в Речен пад и Планински рай...
Нима мъжете от Малкия съвет
тайно кроят да короноват сина ми без мен?
Не беше потребно да петним кралицата с мрачните си кроежи.
Няма да го допусна.
Кроите да замените избрания наследник на краля със самозванец!
Първородният му син не е самозванец.
Стотици лордове и рицари се заклеха на принцесата.
Преди 20 години. Повечето са мъртви.
Чухте Ръката. Заговор или не, кралят е размислил.
Вече съм на 76 години.
Познавах Визерис по-дълго от всеки на тази маса.
Не вярвам, че е изрекъл това на смъртния си одър сам,
с едничък свидетел майката на момчето!
Това е преврат! Грабителство!
Най-малкото е измяна. - Мери си думите, Лиман.
Кралят снощи беше добре във всяко отношение.
Кой от вас може да се закълне, че е умрял от естествена смърт?
Кого обвинявате в кралеубийство, лорд Бийзбъри?
Дали е бил един от вас, или всичките, не ме е грижа. Няма да участвам...
Седнете!
Предайте ми меча и плаща си, сер Кристън.
Аз съм ваш лорд-командир, сер Кристън. Оставете меча.
Няма да търпя да обиждат Нейно величество.
Никой не ме е обидил, сер Кристън. Свалете оръжието си.
Дотук ли се стигна? - Стига, лорд-командире.
Да изнесем лорд Бийзбъри. - Не.
Вратата остава заключена, докато не приключим.
Бурен край е повод за тревога.
Не успяхме да привлечем лорд Борос на наша страна,
но той има четири дъщери, все неомъжени.
Едно предложение... - Ами Ренира?
Предишната наследница не може да остане на свобода,
за да привлича поддръжници.
Ще я държите в плен.
Ще дадем възможност на нея и семейството й
да се закълнат във вярност на новия крал.
Никога няма да подвие коляно, нито пък Демън, но вие го знаете.
Смятате да ги убиете.
И всички тук са съгласни?
Баща ви има право, Ваше величество.
Жив претендент за короната означава война и кръвопролития.
Неприятно задължение, да,
но е необходима жертва, за да обезпечим царуването на Егон.
Да не забравяме Демън. Кралят не би желал...
Кралят не би желал да погубим дъщеря му!
Обичаше я. Никой не може да отрече.
И все пак... - Още една дума,
и ще ви пратя на Вала!
Какво предлагате, Ваше величество?
Времето е жизненоважно.
Лорд-командир Уестърлинг.
Идете с рицарите си в Драконов камък. Действайте бързо и чисто.
Аз съм лорд-командир на кралската стража.
Изпълнявам само заповеди на краля.
И докато нямаме крал,
аз нямам работа тук.
Съдбата ни е да копнеем за това, което получават другите.
Ако един притежава нещо, друг ще му го отнеме.
Да, принцесо.
Къде е Егон?
Не е тук.
Не е в покоите си?
Татко...
Елате.
Какво е станало?
Баща ти... - Има звяр под дъските.
О, скъпа моя.
Сер Ерик.
Къде е принцът?
Простете, лорд Ръка, не знам.
Заклехте се да го закриляте.
Има власт да ме отпрати и се изплъзва от взора ми, милорд.
Напуснал е цитаделата тайно.
Трябва да е в града.
Намерете го.
Вземете само брат си.
И свалете белите плащове.
Никой не бива да знае кои сте и кого търсите.
Дори кралицата.
Милорд.
Доведете го при мен. При никой друг.
Какво значи това?
Стража!
Не откриха принц Егон зад стените на замъка.
Баща ви прати сер Ерик в града да го търси.
Сер Ерик познава Егон, има предимство.
Отново ще се доверя на вас и лоялността ви, сер Кристън.
Егон трябва да бъде отведен при мен.
Съдбата на Седемте кралства зависи от това.
Чувствата ви към мен, като ваша кралица...
Няма да ви разочаровам.
Идвам с теб.
Не искам да отиваш, Емонд.
Ако се е случило нещо... - Коул се нуждае от мен, майко.
Не само сер Ерик познава привичките на Егон.
Егон ме доведе на Улицата на коприната на 13-ия ми рожден ден.
Бил негов дълг като брат, рече, да ме посвети в плътските тайни.
Поне така го разбрах тогава.
Не схващам.
Каза: "Време е да пояздиш".
Всяка жена е образ на Майката и трябва да я споменаваме с почит.
По някое време снощи изгубихме приятеля си.
Знаем, че в миналото е бил редовен посетител на този хан,
затова решихме да питаме дали не е идвал.
Опишете го.
Въпросът е деликатен.
Мъжът, когото търсим, е принц Егон.
Надявам се, че мога да разчитам на дискретност.
Принцът не е тук.
А идвал ли е? Може би по-рано?
Много по-рано. Преди години. - А наскоро?
Вече не посещава често Улицата на коприната.
Казват, че вкусовете му
не признават ограничения.
Какво значи това?
Желая ви успех, сер.
Предайте почитания на приятеля си.
Колко си пораснал.
Визерис е променил волята си. Съвсем просто е.
Някога се заклехте на Ренира.
Сега трябва да сторите същото пред бъдещия крал.
Трябва да обсъдя този въпрос с приближените си.
Няма да излезете оттук, без да обявите решението си.
Не съм клетвопрестъпник.
Няма да подвия коляно.
Някой друг?
Домът Фел
ще спази клетвата си към принцесата.
Много добре.
Да живее кралят!
Изглежда грешите за навиците на Егон.
Може да е в ръцете на наемници и да плава към Йе Ти.
Може да е мъртъв.
Заради майка ви се надявам да не е така.
Да погледнем.
Ела тук! Ела тук! Влизай вътре!
Хайде!
На колко са години?
Към десет, бих казал.
Не режат ноктите им и изпиляват зъбите.
Така са по-страховити.
Хайде! - Принц Егон прекарва
много нощи на това място.
Сега разбираш какъв е.
Не си видял всичко.
На Егон ли е? - Една от многото.
Ето ме тук. Снова из града като предан войник
и търся пройдоха, който нехае за рожденото си право.
Аз съм този, който учи история и философия.
Аз тренирам с меча и яздя най-големия дракон на света.
Аз трябва...
Зная какво е да се трудиш за това, което другите получават даром.
Няма да го намерим, Коул.
Ние сме почтени, нямаме вкус към покварата.
Нека пази тайните си, не искам да ги зная.
Аз съм следващият претендент за трона.
Ако дойдат да ме търсят, лесно ще ме намерят.
Трябва да сторим нещо. Егон не е достоен за короната.
Търпя прищевките на принца с години.
Защото беше мой дълг.
От Ръката се очаква мъдрост. Ние сме се клели да служим до смъртта.
Ще ми отделите ли минута?
Няма да намериш клиенти тук.
Мога да ви отведа при принц Егон.
Праща ме някой, който знае къде е.
И ще ви каже, но не даром.
Предай ни го и ще обмислим цената.
Господарката ми не преговаря със слугите на двореца.
Дори да са високопоставени.
Ще довери това само на Ръката на краля.
Невъзможно.
Ще иска да чуе какво има да му казва Белия червей.
Стой! Задръж портата!
Пуснете ме!
Бягаше през портите. - Знаете ли кой съм?
Сигурно да предупреди принцесата.
Какво ще отговорите?
Лорд-изповедникът само гадае.
Не храня любов към принцесата.
Тогава закъде бързахте?
Кралското правосъдие ще го поеме.
Пуснете ме!
Отлично, лорд Ларис. - Не! Не е редно!
Изпълних дълга си, милорд Ръка.
Напоследък прекарвате много часове с кралицата.
Не виждам причина тези часове да не послужат и на вас, милорд.
Ще ви окажа благоволението да предположа, че има причина
за възмутителното ви отношение днес.
Простете, че не се церемоних.
Кралят.
И вие узурпирате трона.
Беше последното желание на мъжа ми.
Няма значение дали вярвате. Егон ще бъде крал.
Дойдох да искам подкрепата ви.
Поздравявам ви за смелостта.
Домът Веларион отдавна е съюзник на принцеса Ренира.
И какво ви донесе това?
Дъщеря ви издъхна сама в Пентос.
Синът ви беше убит.
Челядта на Ренира не е ваша кръв.
Мъжът ви се домогваше до трона, не вие.
И дори той ви изостави.
Шест дълги години води отчаяна битка
и се завръща тежко, ако не смъртно ранен.
Остави господарката на Дрифтмарк сама да търси пътя си.
Думата на моя дом тежи на мястото си.
Скъпа братовчедке...
Вие ще разберете думите ми по-добре от всеки друг на тази земя.
Обичах мъжа си, принцесо, но ще кажа истина, която и двете знаем.
Трябваше да бъдете кралица.
Не вярвах да го чуя от вас.
Притежавате и правото, и волята да седите на трона.
Визерис щеше да изживее живота си като лорд,
доволен да ловува и да изучава историята, но ето ни тук.
Ние не властваме, а напътстваме владетелите.
Нежно.
Далеч от насилието и разрухата, винаги в посока на мира.
В името на мира ли ме затворихте тук?
А драконът ми?
Ренира може да се изкуши да ни нападне и ще започне война.
Без дракона ви може да я убедим да преговаря.
Ако искате Дрифтмарк, ще го имате.
За вас и внучките ви, да се разпореждате с него.
По-мъдра сте, отколкото мислех.
Алисент Хайтауър.
Истинската кралица отчита цената, която ще плати народът.
И все пак служите на мъжете.
На баща си, на съпруга си, на сина си.
Не искате свобода.
Само отваряте прозорче на стената на тъмницата.
Нима никога не сте си представяли, че седите на Железния трон?
Ще ви оставя с мислите ви.
Бийте камбаната, когато имате отговор.
Принце.
Вие сте тайнственият Бял червей, предполагам?
Или сте още един пласт от лука, който беля?
Съболезнования за смъртта на краля.
Къде е принц Егон?
Принцът беше в Квартала на бълхите, където нямам вяра никому, та си казах,
че е най-добре да го отведа на безопасно място, ако го потърсят.
Къде е принцът?
На безопасно място.
Искам да се сложи край на варварското отношение към децата.
Принуждават ги да се бият и по-лошо.
Златните плащове прибират злато, за да си затварят очите.
Позор.
Толериран или пренебрегван от короната.
Ще проуча въпроса.
Имате думата ми.
Когато кроежите ви дадат плод и внукът ви седне на трона,
не забравяйте, че аз го сложих там.
Бих могла да го убия като оса, кацнала на плод.
Властта се простира дотам, докъдето ви позволят хората.
Ще го запомня.
Слушай.
Къде е Белия червей?
Продаде ви.
Защо платихте?
Искам майка си.
Дядо ви, Ръката,
ви чака пред градските стени. - Не!
Бягате от това, за което другите умират.
Съжалявам за това, приятелю.
Не! Не! Не!
Надявах се да си изчезнал. - Баща ни мъртъв ли е?
Да. Ще те направят крал.
Не! - Няма ли да ми помогнеш?
Не! Пусни ме!
Пусни ме! - Къде е брат ти?
Пусни ме!
Братко!
Аз...
Пусни ме!
Не искам да царувам, дългът ми присяда, не съм подходящ!
Не споря.
Пусни ме и ще отплавам надалеч. Няма да ме видят повече.
Кралицата чака.
Добре изиграно.
Това не е игра.
И все пак, ти играеш.
Съревнованието,
наградата от сребро...
Дълги години разчитахме един на друг.
И двамата искаме най-доброто за семейството.
Каквито и да са различията ни, сърцата ни бият като едно.
Никога не са биели като едно.
Сега го виждам.
Бях фигура, която местеше по дъската.
Ако е така, значи те направих кралица на Седемте кралства.
Или копнееше за нещо друго? - Как бих могла да знам?
Исках това, което ми внушаваше да искам.
Дойде време да платим дълга.
И ти с радост го плащаш. - Необходима жертва.
Заради стабилността на кралството.
Няма крал, който да не е пожертвал живота на малцина,
за да опази мнозинството, макар че разбирам погнусата ти.
Не е слабост да се поколебаеш да убиеш!
Егон е при мен. Ще реша какво да сторя.
Ще пратя условията си на Ренира.
Условия, които може да приеме с достойнство.
Ако е жива,
съюзниците й ще се съберат под знамената и ще чакат завръщането й.
Тогава няма да се върне.
Мъжът ми щеше да иска да проявя милост към дъщеря му.
Мъжът ти?
Или ти - приятелката на дъщеря му от детинство?
Кристън Коул ще бъде лорд-командир на кралската стража.
Синът ми ще бъде коронясан утре.
Кралски чертог ще стане свидетел на коронацията.
Ще поеме властта. Без повече колебание.
Синът ми ще носи короната на Завоевателя.
Ще носи меча му Блекфайър.
Ще припомним на хората древното могъщество на дома Таргариен.
На тази светлина така приличаш на майка си.
Както желаеш.
Ваше величество.
Идвате късно, лорд Ларис.
Научих нещо, което трябва да знаете.
Питам се дали си задавате въпроса
как така
баща ви, Ръката,
пръв намери Егон?
В Червената цитадела има паяжина от шпиони.
По нишките на паяжината пътуват новини за всяко наше действие.
Баща ви го знае, но не разкъсва мрежата.
Често тя е носила предимства на онези, които са готови...
...да нахранят паяка.
И той ме наблюдава?
Едно от малките паячета е личната ви прислужница.
Талия? - Има много като нея.
Дори аз не зная колко.
Има един начин да му отнемем предимството.
Трябва да унищожим мрежата от главата.
Когато царицата умре, пчелите летят безцелно.
Простете за израза, Ваше величество.
Предполагам, че се считате достоен за задачата?
Ако пожелаете,
ще се случи.
Сторете път!
Елате, принцесо. Няма да се примиря с предателството.
Къде сме?
На юг от Кралския път.
Черна вода е насам.
Няма да оставя Мелейс.
Ако стигна до Драконовата яма... - Не.
Ще ви очакват там. Няма да минете през портите.
Елате.
Вървете към реката и намерете кораб.
Преди да разберат, че ви няма.
Дръпнете се!
Насам! - Сторете път!
Насам! Насам!
Напред! - Оттук!
Не спирай!
Движете се напред!
Не спирай!
Сторете път!
Имай доблестта да изглеждаш благодарен.
Знаеш ли какво сторихме, за да имаш този ден?
След час ще бъдеш крал. - Баща ми не го искаше.
Не е истина.
Имаше 20 години да ме направи наследник, но не пожела.
Упорито поддържаше правото на Ренира.
Той размисли. - Не.
Не би могъл. Не е размислил.
Не ме харесваше.
Но с последния си дъх
ми прошепна, че трябва да заемеш мястото му на трона.
Не си играй с мен. - Казвам истината.
Чуй ме, Егон.
Дядо ти, Ръката,
ще се опита да ти внуши, че Ренира трябва да умре.
Трябва да отхвърлиш съвета му.
Не бива да властваме с жестокост.
При всичките й грехове, тя ти е сестра.
Обичаш ли ме?
Глупак.
Сторете път на кралската карета!
Хей! Стой!
Добре, минавай.
Размърдайте се! Живо!
По-живо!
Не спирайте!
Напред!
Не спирайте! - Напред!
Граждани на Кралски чертог.
Днес е скръбен ден.
Нашият любим крал,
Визерис Миротвореца,
е мъртъв.
Но е също и ден на радост.
Когато духът му го е напускал,
той прошепнал последното си желание.
Пожелал е първородният му син Егон
да го наследи на трона.
Сторете път.
Дръпнете се!
Стой!
Обърнете се!
Изтеглете
оръжия!
Огромно щастие и привилегия е
да станете свидетели на това.
Нов ден за нашия град.
Нов ден за кралството ни.
Нов крал ще ни води.
Нека Воина му дава кураж.
Нека Ковача подплати със сила меча и щита му.
Нека Бащата го закриля.
Нека Старицата повдигне светилото си
и озари пътя му към мъдростта.
Короната на Завоевателя, предавана през поколенията.
Нека Седмината ни бъдат свидетели.
Егон Таргариен е законният наследник на Железния трон.
Да живее Негово величество Егон,
Вторият с това име,
крал на андалите, ройнарите и Първите хора,
владетел на Седемте кралства и закрилник на владенията.
Крал Егон!
Отворете портите!
Доведи Хелена!