Ma sain vaevu sõba silmale. Sa norskasid jubedalt.
Võimatu, ma ei norska.
See olin vist mina. - Jah.
Jah.
Tšau. - Tšau.
Hei. Kuidas läheb, Derek?
Hästi. Mu naisel pole vigu. - Olen su pärast õnnelik.
Hommikust. Mis teoksil?
Sul oli õigus. Alice tahab Seani.
Oot, püsi paigal!
Jumal küll... - Issand! Kurat!
Varahommik on, Liz.
Tule!
Persse küll... - Tule!
Me ju ütlesime, kurat. - Pidime koos lausuma.
Vabandust. Ma lihtsalt olin tänitamise pärast elevil.
Mida sa siin teed? - Naljakas lugu.
Me jõime end eile üsna segi... - Purjakile.
...ning muidu ma põeksin seda,
aga tundub, et see oli ette nähtud.
Nagu Jumal tahtis, et näeksid Jimmyt sitta söömas.
Vau.
Tead mida? Parasta aga, sest mida kauem seda teed,
seda hiljem võtad Pauli peale.
Persse! Oi ei!
Ohutut teed, persevest! - Ole vait!
Loodetavasti ütleb ta „uhh“.
Vahel ütleb Paul vihaselt „uhh“.
Olgu. Kuule, sa ju usaldad Seani? - Jah.
Ära siis tütre pärast põe.
Ma tean. Põen ikka.
Aga ära tee seda. - Aitäh, Liz.
Su mees magab sissesõiduteel.
Ta ei sega kedagi.
Ma lihtsalt üritan hea vanaisa olla. Mida poisile sünnipäevaks kinkida?
Doritost ostsid? - Jah, ostsin Doritost.
Mida? - Mason tahab Doritost.
Sünnipäevaks? - Ei,
ta tahab Switchi.
Mis see Switch veel on?
Mängukonsool, mis on kõigil ta sõpradel. - Võin talle raha kinkida.
Raha talle ju meeldib?
Jah. Tore.
Kus ta on? - Kes, isa?
Kolleeg, kes mind tööle sõidutab. Ta pole tulnud.
Miks ta sind sõidutab?
Ta tahab seltsi.
Ja ta valis sinu?
Ma olen autos lõbus. Mängin sõidumänge.
Mis toimub? Kas kõik on korras?
Midagi ei toimu. Mu auto on remondis, kogu lugu.
Oot. Ta saabus. - Isa.
Hiljem räägime. - Tšau.
Issand! Paul, mul on tõesti kahju. Käin kähku duši all ja vahetan riideid.
Siis teen rohelist mahla. Kas tahad ka? Palun vabandust!
Uhh.
See on kohutav.
Sa oled sõge. Minu arust on see nunnu.
Hei. Kuidas teil läheb?
Sean vihkab uut juhiloa fotot. Ütle, et hea on.
Olgu.
Sa näed juhiloa fotol võrratu välja.
Su põsesarnad on ägedad, ägedad...
Ning elundidoonorina oled veelgi kuumem.
Miks sa pead asju nii veidraks muutma?
Ma... Ise andsid mulle veidra ülesande.
Vana!
Oled kombes?
Jah. Mu isa aina tahab minuga kokku saada.
Alles ta viskas mu välja, hetk hiljem aga käitub sõbralikult ja värki.
Sean, ole oma isa peale vihane nii kaua, kui suudad.
Tõesti? - Ei.
Ära tee nii. Tüütu on.
Kuule, ma mõistan. Mul on hetkel väga düsfunktsionaalne suhe
Pauliga. Aga tead mida?
Siin vimma pidamisest pole ju meile mingit kasu?
Mulle see meeldib. - See on nii hea.
Aga võib-olla peame tegutsema hakkama. Eks? Asjadega edasi liikuma.
Peaksin isaga kohtuma?
Miks mitte. Oleme vaprad.
Sina ja mina.
Haarame nende suhete ohjad, võtame munepidi pihku.
Nagu...
Ikka nii kuradi veider.
Üsna veider, mees. - Jah.
Tähendab, siis on veider, kui ma seda näen.
Ja kui ma petmist mainisin, polnud tal isegi kahju.
Ta ütles: „Jah, mis siis? Kuum tibi ju.“
See juhtus unenäos, mitte päriselt.
Jah, aga kust mu alateadvus selle idee sai?
Olgu... Donna, ma pean Marki poolt olema.
Ära tähista.
Kas saaksin veidigi rõõmu? - Ei.
Ja Donna, tee õige uinak. Äkki unenäo Mark palub vabandust.
Ta ei vabanda! Unenäo Mark on persevest.
No minu unenägudes oled sa vägev.
Aga su käed on pitsaviilud, mis kasvavad tagasi, kui ära söön.
Aitab unenägudest. Sel seansil rohkem unenägudest ei räägi.
Enne abiellumist elasite mitu aastat koos ega vaielnud eal nii palju.
Ta polnud nii hull. - See ei aita.
Punkt mulle! - Ära tee nii. Punktisüsteemi pole.
Ma ei tea, kust selle võtsite. Palun lõpetage see.
Koos elades teadsite vist alateadvuslikult, et võite lahkuda.
Aga nüüd olete abielus, seega kõik probleemid võimenevad.
Minu arust peaksite oma ebakindlustest üksteisele rääkima ja neid koos lahendama.
Kas sa teed oma mehega nii?
Justament.
„Justament“? Kes see küll „justament“ ütleb, kurat?
Reba McEntire. - Tõsi.
Oleksin pidanud ütlema: „Abielu on tohutu viletsuse auk
ja seetõttu ma lahutasingi, sest see sööb su hinge,
kuni ühel päeval vaatab sulle peeglist vastu võõras nägu.“
Seda pidanuksin ütlema.
Ära nii ütle. See on rumal.
Ole nüüd, Paul. Tõsta mu tuju veidi.
Palun. - Gaby.
Abielu on tava, mis loodi vanasti, mil inimesed surid noorelt.
See põhines maa omamisel ja sigimisel.
Tänapäeval kasutatakse seda peamiselt naiste ikestamiseks ja fritüüride müügiks.
Issand, su ergutuskõned imevad. Tead seda?
Jah. - Aga pole viga.
Nii on vähem valus see, et sa oled Jimmy, mitte minu mentor.
Ma pole Jimmy mentor.
Oled küll ja naudid seda.
Kui ma siin alustasin, olite juba lähedased.
Lahedad valged mehed, kes rääkisid, kui väga neile Nina Simone meeldib.
Jumaldan Nina Simone'i. - Ja pole viga.
Ma ei valikski sind oma mentoriks.
Ei? - Ei.
Valiksin kellegi, kes on minu moodi.
No loogiline.
GRACE, KAS HELISTAKSID MULLE TAGASI? GRACE?
OLE NÜÜD, GRACE
Magistriõppes olid kõik mu professorid pahurad valged vanamehed.
Vihkan selliseid.
Hei, Paul. Kuidas läheb?
Hästi? Tore. Mul ka. Hei, Gabs. Tore sind näha.
Ma tahtsin tulla su abi paluma. Mu patsient Grace ei vasta mulle.
Ja siis mulle meenus, et sa ei räägi minuga patsientidest,
seega otsustasin mitte tulla. - Ent siin sa oled.
Ent siin ma olen.
Kuule, Paul, ma olen su arust halbu valikuid teinud,
aga kas saaksime lihtsalt edasi liikuda, palun?
Sumisti. Ausalt öeldes see ei meeldi mulle, Paul.
Siis ütle asju, millega ma nõustun.
Äkki ei teeks praegu nii? - Naljakas oli.
Tead mida, Paul?
Ma oma arust teadsin, mida sa minust arvad,
aga ju ma eksisin.
Ja pole viga, sest ma ei vaja su nõu
ega sinu kinnitust.
Seega teeme õige nii, et edaspidi me sinuga
ei räägi üldse.
Olgu.
Ma ei taha seda. Võta. - Aidaa, Paul.
Sa võid vahel tõeline tropp olla, Paul.
Vahel?
Tšau, kallis. - Tšau.
Kas see kikilips on nunnu või teeb minust „Simpsonite“ Smithersi?
See on väga nunnu.
Sa ei vaadanud mind korrakski. - Ei?
Mul on oht näha välja nagu multikategelane,
kes on 30 aastat samu riideid kandnud. Palun?
Ole nüüd, vaata. Kas on nunnu?
Vau. - Kas sobib?
Jah. - Tänan!
Jah. Sa oled nii nunnu.
Aitäh. Sa oled parim.
Säärane õnneseen oled? - Mul veab kõigega.
Mis on?
Ei midagi. Lihtsalt armastan sind.
Tore. Kõik on siin.
Segan teid tööl, sest mul on suur uudis, seega kahjuks pole kahju.
Keegi ei ütle enam „kahjuks pole kahju“,
nii et... see oma sõnavarast.
Mina võin seda kasutada. Ma suudan öelda asju
iroonia alatooniga, andest mõista, et ma tean nalja.
Kas see on su taskuhääling? Räägi kiiremini. Inimestel on tegemist.
Ju ma kardan teile öelda,
sest sa just läksid Nicost lahku ja Jimmyl on...
Surnud naine.
Jah. Aga te olete mu lähimad sõbrad, seega ma ütlen välja.
Ma palun Charlie kätt.
Tõesti? Mitte midagi? Kas vihkate armastust?
Ei. Rõõmustame su pärast.
Sa oled seda miljon korda lubanud, aga pole Charlie kätt palunud.
Seega hakkab tunduma nagu...
Mis on selleks õige sõna? - Väike tühine pisijura.
Jah, täpselt see. Ma pean minema, mul on kell 10 seanss,
mis päriselt aset leiab. - Karm!
Koletis. - Kahjuks pole kahju.
Vau, täppi pani. - Ei.
Võtan öeldu tagasi. Pidasin fraasi surnuks, aga elus on vist.
Ma ostan sõrmuse ja hõõrun seda teile nina alla.
Lahe lugu, mida lastele rääkida.
Ma lahkun. - Olgu.
Tagurpidi.
Sa tabad ust. - Muretu olen. Hakkama sain.
Vau.
Olgu, Graham. Mine kaugele, nooruk.
Olgu. - Mine aga.
Jaa. - Mul sa popitada ei lasknud.
Ta puudub vaid kunstitunnist. Ja lisaks ta igatses sind.
Mina teda ka.
Kas sul läheb hästi? Hea näed välja.
Mul lähebki hästi. Liigun edasi.
Jah. Jätka samas vaimus. - Jätkan.
Isa, kingi andsid?
Põmaki! Ajastus on tähtsaim. - Kingi?
Tõite mulle kingi? Sa oled elevil. Mida tõite? Veel sokke?
No kogu vaeva nägi su ema. Ta pahandaks, kui ma seda ei maini.
Ning ta lasi su medalid ära raamida.
Pea meeles siis, kui raskeks läheb, et sa oled kangelane.
Aitäh, paps.
Tegelikult ma pean minema. - Miks?
Sean. - Jah, ma pean... Armastan teid.
Olgu. Järgmine kord näeme.
On sul janu? - Jah. Mahlajooki saaksin?
Jah. Sa mängisid osavalt. - Aitäh.
SEAN: SITT PÄEV. JALUTADA TAHAD?
MUL ON EMAKEEL
KAS SEE TÄHENDAB JAH VÕI EI?
JAH
Hei, kas saad hr Altole valetada, miks tunnist puudun?
Tule siia. Ma olen su pärast õnnelik.
See on endiselt täiuslik, Keith. - Jah.
Kas tahad siis?
Ei taha.
Kuidas saan aidata, Reggie? Mis toimub?
Paar nädalat tagasi hakkasin hommikuti halvavat ärevust tundma.
Vahel on mul raske oma toast lahkuda.
Kas sa järgid rutiine, mis me su jaoks paika panime?
Sada protsenti.
Kas su elus muutus midagi muud?
Juhtumisi küll...
Mis mõttes on Chipotles keto-kauss?
See teeb asja lihtsamaks, eks? Olgu. Selge pilt, Chipotle.
Hei. - Tere.
Kas see on lapse arvuti koos kleepsude ja kõigega?
Me ei hakka taas sülearvuti kleepsudest rääkima. Selge?
Kuidas saan aidata? - Ma kohtusin just vana patsiendiga.
Tema psühhofarmakoloog muutis ilma hea põhjuseta tema ravimeid.
See keeras mehe ajukeemia persse.
Ma ei tea, miks need idikad... - Oot-oot.
Oota. - Mis on?
Sa ei käi siin patsientidest rääkimas. - Ma käin siin pidevalt.
Arvuti kleepse kritiseerimas ja patsikummide kohta küsimas.
Miks su lambil nii palju patsikumme on?
Mulle meeldib, kuidas need pehmendavad jooni... Oot, ei.
Olgu.
Ma tean täpselt, mis siin toimub.
Või nii? - Sa konsulteerisid ainult Jimmyga.
Aga nüüd oled minuga siin, sest tõukasid ta eemale ja igatsed teda.
Ei igatse. - Igatsed küll.
Ning ma hindan su professionaalset arvamust.
Kas sa tead, kui väga ma tahtsin, et sa midagi sellist ütleksid?
Aga mitte sedasi. Selge?
Sa marssisid sisse oma „oled ärkvel?“ energiaga
ja eeldasid, et ma annan kohe kätte.
Mis siin toimub, kurat?
Ma pole su lohutusauhind. Sul on targem lahkuda.
Selge? Ma ei usalda end sinu seltsis hetkegi mitte.
Mine. Palun.
Mulle su patsikummid meeldivad. Ma lihtsalt ei mõista neid.
Milline patsient... Ei. Head aega.
Jimmy? - Vabandust. Ma tean, et see on
kohatu, aga muul moel sa minuga ei räägi.
Ma näitan kohe kliendile maja.
Ma tean. Minule näitad.
Sina oled Kevin Lactaid?
Ma ei oska nimesid välja mõelda.
Vabandust, et valetasin.
Mis mul üle jäi? Ma armastan oma abikaasat.
Grace, ma mõistan.
Mul oli nii piinlik, sest sa käskisid mul lahutada või uue terapeudi leida.
Ma tean, et ütlesin nii.
Kuule, kui sa vajad mind, saan sulle toeks olla.
Hukkamõistuta.
Palun.
No kas mu aeg on veel vaba? - Jaa, kurat.
Vabandust.
Halloo? Jah, kuuldel.
Olgu, tänan teavitamast.
Ma pean minema. Mu laps teeb poppi.
Ära muretse, ma tegin alatasa poppi,
et Donnyga kaubikus seksida. Mitte sama Donnyga,
teda ma keskkoolis ei tundnud. Teine Donny oli.
Jah, ma pean minema.
Tšau.
Mu isa on täitsa arusaamatu.
Miks tahad mind näha, kui ma koju tulla ikka ei või?
See on mulle tõeline ajunuss.
Jah, isad on hullud.
Nagu mu oma isa ei tea, kes ma olen.
Keegi ei tea.
Mina tean.
Kui kõrge see su arust on?
Sinna ei tohi vist ronida.
Olgu.
Ole ettevaatlik!
Püha perse. - Sean!
Tule üles! - Ei, aitäh!
Ise tead.
Sean, palun tule alla!
Ei, ma lähen kõrgemale.
See pole naljakas! Ära kõrgemale mine.
Rahu, lõbus on. Vaata seda!
Sean!
Püha perse! Vau!
Persse.
See on kuradi pöörane.
Olgu, pean lõpetama.
Tere.
Su koolist teatati, et sa teed poppi.
Kas annaksid aru, noor preili?
Noor preili? - Just nii. Ma teen seda.
Ma ei arvanud, et iial pean, aga nüüd teen seda. Noor. Preili.
Emakeelest puudusin. Mu keskmine hinne on 98.
Ja õps ei karista mind, sest ütlen, et olin kurb.
Ja sina ei tohiks ka karistada,
sest alles ma pühkisin su kokaiini memme fotolt. Kas võime edasi minna?
Sobib.
Kus sa olid? - Sean kohtus isaga ja läks endast välja.
Seega käisime jalutamas.
Lihtsalt jalutamas? Lihtsalt reibas jalutuskäik naabruskonnas?
Ma näen, mida kehaga teen. Lõpetan. Veider on.
Lahe isa. Räägi minuga.
Ma muretsen Seani pärast. Ta hirmutas mind.
Jalgsimatkad vist ei meeldi mulle, kui ma kivide otsimiseks peatuda ei saa.
Issand.
Liz, viimast korda: me ei otsi kive. Selge?
Talle meeldivad kivid. - Mil moel?
Pole tähtis. Kas ostsid sõrmuse ära? Ta rääkis mulle kõigest.
Mul on kinnisidee. - Miks Liz siin on?
Ära ürita teemat vältida. - Mida?
Kas ostsid sõrmuse? - Jah.
Tead, mida see meenutab?
Ei, mida? - Su Alice'i korvpalli.
Plaksutada tohin? - Palun teeme koos.
Mida? Ei... - Näita sõrmust!
Te pole head sõbrad.
Tüütud olete. Aga mis see ka poleks, asi toimib.
Ma lihtsalt ütlen, et kui sa ei suuda seda teha, siis äkki
pole Charlie su jaoks õige. - Nõus.
Sa tead, et Charlie on mu jaoks õige.
Siis on ehk tegu traumast tingitud vältimisega.
On või? - Võib-olla. Jaa, raisk.
Olgu, lõpeta. Võib-olla ma ei taha abielu kohta nõu isikult,
kes just... Tead küll.
Kas sa häbistad mind lahutuse pärast? - Ära isegi mõtle seda teha.
Ta mõtles küll. - Ma lahkun.
Jah. - Palun vabandust, Gaby.
Ärge järgnege mulle.
Ma tean, mis su tuju tõstaks.
Viimast korda: ma ei otsi kivisid.
Ole nüüd!
Terekest. Mullivannid peaksid rõõmsaks tegema.
Miks arvad, et ma pole kuradi rõõmus? - Küsimus. See, kuidas küsisid.
See, kuidas rõhutasid sõnaga „kuradi“.
Need reetsid. - Ma olen kombes.
Veetornidel oled hiljuti turninud? - Alice pani kitse?
Ei, ma jälgin veetorni Twitteris.
Vaikne on olnud,
seega uue säutsu teavitus ajas mu elevile.
Sellest rääkida tahad?
Sa ütlesid, et enam mulle peale ei käi.
Aga siis käisid peale, et kohtuksin isaga, mis oli jube.
Jah? Miks? Mis juhtus?
Näed? Jälle käid peale.
Tead mida? Kui sa teed midagi ohtlikku, olen ma su arst.
Ma lihtsalt uurin seisu. - Ehk ei peaks sa enam mu arst olema.
Vallandad mu, Sean? Üsna imelik oleks siis köögis kohtuda.
Sul on õigus. Ma ei peaks siin elama.
Sean, minu arust oleme viimasel ajal heal teel olnud.
Aitäh ulualuse eest, aga ma lahkun hommikul.
Ole nüüd. Mida sa teed?
Ei. Nagu sa ütlesid. Lihtsalt liigun edasi.
Tal on selgelt valus.
Aga ta ei räägi minuga ja see on nii frustreeriv.
Kas istud maha? - Ma olen vihane.
Sa võid istuda ja vihane olla.
Ma olen alati vihane. Ning alati istun.
Isa üritas aidata. Ja nüüd on kõik tuksis.
Ning nüüd Sean kolib välja. Ja see on nii rumal.
Sa oled siis isa peale vihane.
Ei. Ma olen sinu peale vihane.
No see oli ootamatu.
Käskisin tal sinult abi paluda, sina aga ei rääkivat temaga.
Mida perset, vana?
Minu arust ei peaks Sean teie pool elama. - Keda kotib?
Ma olin viimaks valmis edasi liikuma ja isa pärast mitte põdema.
Sest teadsin, et tal oled sina.
Miks sa pead nii jäärapäine persevest olema?
Näed? Saadki istuda ja vihane olla.
See kaabu on naeruväärne.
Nüüd sa lihtsalt valetad, et mulle haiget teha.
Hästi. Kui sa tahad nii hädasti mulle psühhoanalüüsi teha, lase käia.
Ära sellise suhtumisega siia tule.
Olgu, kuula. Ma läksin üle piiri.
Ei. - Kipun lähedastega nii tegema.
Ma üritan end parandada.
Seega rääkida pole vaja. Aitäh kohvi eest.
Ma olin enim gei poiss Texases.
Jah. Olid jah.
Jah.
Hei. Kuhu sa siis lähed? - Ei tea.
No kiiret pole. Sa võid siia jääda, kuniks välja mõtled.
Rohkem ei räägi. - Olgu.
Lahe. Mis need on? - Mida ma just ütlesin?
Ma ei teadnud, et küsimine loeb. - Igasugune rääkimine loeb.
Jimmy. Ma lasin end sisse.
Hei. - Varastasin need su külmkapist.
Sean, õlut tahad? - Jah.
Ma ei julgenud ülikoolis gei olla. - Issand. Nüüd on igaüks ülikoolis gei.
Ma tean. Kõlab nii lõbusalt. - Jah.
Vanematele tulin kapist välja alles pärast lõpuaktust.
Ma ei ütle halva pärast nii, aga kuidas nad ei teadnud?
Sest kandsin nokamütse ja rääkisin nii.
Kurat.
Jah. - Hetero Brian tundub väga kuum.
Jah? - Jaa. Ma tunnen tõmmet.
Igatahes, mu vanemad olid üliusklikud.
Seega ma teadsin, et neil läheb leppimiseks aega.
Aga... ma ei arvanud, et siiani ootan.
Aga kuidas sinust sai keegi, kes ütleb
„mul veab kõigega“ nii tihti, et tahame kõik sind lüüa?
Lihtne. Mul veabki kõigega.
Sest...
ma olen sellest saati suuri riske vältinud.
Nii ei saa ma iial haiget.
Huvitav. - Kas see...
Kas see on traumast tingitud vältimine, mida silmas pidasid?
Ma ju ütlesin. See on 100% musternäide.
Ma armastan Charliet nii väga, aga ta võib „ei“ öelda.
Ta oleks hull... - Jah.
...aga oht on ikka.
Või siis ütleb „jah“, aga abielust ei saa asja.
Tähendab, vaata ennast. Vabandust.
Ei, pole viga. Mu abielu oli tõeline katastroof.
Aga ausalt öeldes riskiksin ma igal juhul uuesti.
Tõesti? - Jah.
Asi oli seda väärt. - Olgu.
Olgu. - Aitäh sulle.
Mul on vaja teada.
Milline oli seks hetero Brianiga?
Tegin sulle 30 minutit mõnu ja lahkusin siis mõnel ettekäändel.
Täiuslik. Abiellu minuga.
Ma olen paljude veteranidega töötanud. Medaleid ei saa niisama. Mida sa tegid?
Ta ei vasta.
Vastates vihastaksid teda.
Aitasin sitas olukorras paari semu. - Ole nüüd, mees.
Isa tõi need mulle. Ning ma isegi ei taha neid.
Miks ei taha? Kas sa oma arust ei vääri neid?
Tead, et mul on Parkinsoni tõbi?
Ei teadnud. See imeb. - Jah, pole mu lemmik.
Nüüd sina siis tead sellest. See tohman teab ka.
Aga ma pole oma tütrele rääkida suutnud.
Miks mitte? - Hirmu tunnen.
Ma kardan, et ta ei näeks mind enam sama pilguga.
Ma poleks siis enam lihtsalt tema isa,
vaid hale vanamees, kelle eest tuleb hoolitseda.
Ning ma tean, et see on loll jutt, aga olen jännis.
Kõigi arust olin ma seal mingi kangelane.
Ma olin hoopis teine isik.
Ning ma lõin uksi sisse, lohistasin inimesi tänavale
ja sihtisin lapsi püssiga.
Mille nimel? Ei millegi. Kes nii teeb, kurat?
Kabuhirmu tundev 21-aastane nooruk. Vaat kes.
Sa oled hea isik. Inimesed armastavad sind.
Ja nad armastavad sind hoolimata sellest, mis seal juhtus.
Ma ikka vihkan end iga kord, kui sellele mõtlen.
Seega mida ma tegema peaksin? - Paranemiseks vajalikku tööd.
Me peame sellest emotsionaalsest inertsist üle saama.
Sinu õnneks on sul tema.
Suur tänu, Paul. Väga lahke sinust.
Vahel pole vaja sõna sekka öelda.
Vabandust.
Sean...
Tea, et kui sa midagi vajad,
ma olen sulle toeks.
Kuule, ta oskab seda sinust palju paremini.
Ära sa märgi.
Sa oled äkitselt kaabude ekspert?
Hei, Meg. Ta sai kätte? Tore.
Ärgu kõike korraga laiaks löögu.
Ma ei helistanud selle pärast. Kas praegu on hea aeg? On sul vaba hetk?
Väga hea.
Kullake...
Ma tahan sulle midagi rääkida.
Tõlkinud Silver Pärnpuu