Gandrīz neesmu gulējis. Tu krāci kā traka.
Tas nav iespējams. Es nekrācu.
Pareizi. Tas noteikti biju es. -Jā.
Jā.
Atā! -Atā!
Sveiks! Kā iet, Derek?
Lieliski! Manai sievai nav trūkumu.
Laimīgais!
Labrīt! Kas par lietu?
Tev bija taisnība, ka Alisei patīk Šons.
Pagaidi! Nekusties!
Apžēliņ! -Ak dievs! Nu velns!
Ir tik agrs, Liza.
Nāc šurp!
Nu, vāks! -Nāc, nāc!
Mēs jau tev teicām. -Vajadzēja teikt abām reizē.
Atvaino! Vienkārši biju sajūsmā, ka varam par viņu pasmieties.
Ko tu te dari? -Jocīgi, ka prasi.
Pagājušonakt mēs tīri labi piekodāmies... -Piesvilpāmies.
...un man par to būtu kauns,
bet jūtu, ka tam tā bija jānotiek.
It kā Dievs būtu ieplānojis, lai tu redzi, kā Džimijs aplaužas.
Zini ko? Tīksminies vien! Jo ilgāk tu to dari,
jo vēlāk aizvedīsi Polu uz darbu.
Nu velns! Ak nē!
Jā. Brauc uzmanīgi, maita! -Aizveries!
Ceru, ka viņš tev pateiks "ak!".
Dažreiz Pols ir tik nikns, ka pasaka "ak!".
Labi. Paklau, tu Šonam uzticies, ja? -Jā.
Tad neiespringsti par to patikšanu! -Zinu. Tā arī darīšu.
Patiešām. -Paldies, Liza.
Tavs vīrs guļ uz piebraucamā ceļa.
Viņš nevienu netraucē.
Tikai cenšos būt labs vectēvs. Ko nopirkt uz viņa dzimšanas dienu?
Vai dabūji Doritos? -Ko? Jā, Doritos dabūju.
Ko? -Meisons grib Doritos.
Uz dzimšanas dienu? -Nē,
viņš grib Switch.
Kas, pie velna, ir Switch?
Spēļu konsole, kāda ir visiem viņa draugiem.
Es viņam varētu iedot naudu.
Viņam taču patīk nauda, ko?
Protams. Labi.
Kur viņa ir? -Kur ir kas, tēt?
Kolēģe ved mani uz darbu, bet viņas te nav.
Kāpēc viņa ved tevi uz darbu?
Viņa negrib braukt viena.
Un viņa izvēlējās tevi?
Ar mani mašīnā ir jautri. Es spēlēju dunkāšanas spēli.
Nu beidz! Kas notiek? Vai viss kārtībā?
Nekas nenotiek. Mana mašīna ir servisā - tas viss.
Pag! Viņa ir klāt. -Tēt!
Mēs parunāsim vēlāk. -Atā!
Ak kungs, Pol! Es ļoti atvainojos.
Man tikai ātri jāieskrien dušā un jāpārģērbjas.
Un tad pagatavošu zaļu sulu. Tu arī gribi? Es ļoti atvainojos.
Ak!
Tā ir šausmīga.
Tu esi traks. Man tā liekas smuka.
Sveiki! Kā jums abiem iet?
Šonam nepatīk viņa jauno tiesību bilde. Pasaki, ka ir laba!
Tā.
Šon, tu šajā tiesību bildē izskaties labi.
Tavi vaigu kauli ir superīgi. Superīgi.
Un tas, ka esi orgānu donors, padara tevi vēl pievilcīgāku.
Kāpēc tev jāuzvedas tik dīvaini?
Tas bija dīvains uzdevums.
Vecīt!
Tev viss labi?
Jā, tas ir tētis. Visu laiku raksta, lai satiekamies.
Vienā brīdī izmet mani laukā. Nākamajā ir jauks un labs.
Šon, tev jādusmojas uz tēti, cik ilgi vien vari.
Tiešām? -Nē.
Nedariet tā! Tas ir kaitinoši.
Klau, es saprotu. Man tagad ir pavisam disfunkcionālas
attiecības ar Polu. Bet zini ko?
Neviens no mums nekur tālāk netiks, ja te aizvainoti sēdēs, vai ne?
Nu, man tīri labi patīk.
Zinu. Tas ir forši.
Bet varbūt mums ir jāmetas tajā iekšā.
Jāiet tālāk.
Domājat - man būtu jāsatiek tētis?
Jā, kāpēc ne? Būsim drosmīgi!
Tu un es, ja?
Ņemsim šīs attiecības aiz pautiem.
Tā...
Joprojām nāvīgi dīvaini.
Tiešām dīvaini, vecīt. -Jā.
Nu, tas ir dīvaini, kad tu... kad es to redzu.
Un, kad pateicu, ka zinu par krāpšanu, viņš to pat nenožēloja.
Viņš tā: "Jā, un? Viņa ir seksīga."
Tas bija sapnis. Tā nekad nav noticis.
Jā, bet no kurienes manai zemapziņai šī doma radās?
Nu, jā. Dona, šoreiz nostāšos Marka pusē.
Nesvini!
Vai drīkstu mazliet papriecāties? -Nē.
Un, Dona, par to sapni.
Tu varētu nosnausties un redzēt sapni, kurā Marks atvainojas.
Viņš neatvainosies. Sapņa Marks ir kretīns.
Manos sapņos tu esi satriecoša.
Atšķirība tikai tā, ka tavas rokas ir picas šķēles,
kas atjaunojas, kad tās apēdu.
Par sapņiem pietiek, ja?
Šajā seansā par sapņiem vairs nerunāsim.
Pirms apprecēšanās jūs dzīvojāt kopā gadiem
un nekad tik daudz nestrīdējāties.
Viņa nebija tik dulla. -Tas nepalīdz.
Punkts manā labā. -Tā nedari!
Punktu sistēmas te nav.
Nezinu, kur esat to rāvuši, tāpēc, lūdzu, izbeidziet!
Paklau! Kad jūs dzīvojāt kopā,
domāju - jūs zemapziņā zinājāt, ka varat aiziet.
Bet nu esat precējušies, tāpēc visas jūsu problēmas saasinās.
Domāju - labākais, ko varat darīt,
ir izstāstīt otram, par ko jūtaties nedroši, un tikt ar to galā kopā.
Vai jūs ar savu vīru tā darāt?
Kā ta'!
Kā ta'? Kurš vispār saka "kā ta'"?
Rība Makintaira. -Taisnība.
Man vajadzēja teikt: "Laulība ir īsta posta bedre,
un tāpēc es izšķīros, jo pamazām tā izsūc dvēseli,
līdz vienā rītā cilvēks pamostas un spogulī pats sevi vairs nepazīst."
Lūk, ko man vajadzēja teikt.
Nē, nevajadzēja. Tas ir muļķīgi.
Nu beidz, Pol! Uzmundrini mani mazliet!
Lūdzu! -Gabij!
Laulība ir institūcija, kas tika iedibināta sen - kad cilvēki mira jauni.
Tās pamatā bija īpašumtiesības uz zemi un vairošanās.
Mūsdienās to parasti izmanto, lai pakļautu sievietes un pārdotu taukvāres katlus.
Ak dievs! Uzmundrinošas runas tev nepadodas, zināji?
Jā. -Bet tas nekas,
jo tas mazina sāpes par to, ka esi Džimija mentors, nevis manējais.
Es neesmu Džimija mentors.
Esi gan, un tev tas patīk.
Kad sāku te strādāt, jūs ar Džimiju jau bijāt tuvi.
Forši baltie vīrieši, kas runā par to, kā viņiem patīk Nina Simone.
Man patīk Nina Simone. -Un zini ko? Tas nekas.
Ja es varētu izvēlēties, tu tāpat nebūtu mans mentors.
Nē? -Nē.
Es izvēlētos kādu, kurš izskatās kā es.
Nu, tas ir saprotams.
GREISA, VARI MAN ATZVANĪT? GREISA?
NU BEIDZ, GREISA!
Kad studēju, visi mani profesori bija nīgri baltie veči.
Man tādi riebjas.
Sveiks, Pol! Kā klājas?
Labi? Labi. Man arī. Sveika, Gabsa! Prieks tevi redzēt.
Es biju ārā gaitenī un iedomājos ienākt un palūgt tev palīdzību.
Mana paciente Greisa man neatbild.
Un tad attapos, ka tu ar mani par pacientiem nerunā,
tāpēc nolēmu neienākt.
Tomēr tu esi te.
Tomēr esmu te.
Paklau, Pol! Zinu, ka, tavuprāt, esmu pieņēmis sliktus lēmumus,
bet vai varam, lūdzu, iet tālāk?
Tu man uzdūci.
Teikšu godīgi - man nepatīk, ka man uzdūc.
Tad vajag teikt to, kam es piekrītu.
Vai vari to tagad nedarīt? -Tas ir smieklīgi.
Zini ko, Pol?
Man likās, ka zinu, ko tu par mani domā,
bet laikam esmu kļūdījies.
Un tas nekas, jo man nevajag ne tavu padomu,
ne tavu apstiprinājumu.
Tad kā būtu, ja turpmāk tu un es -
mēs nerunātu nemaz?
Labi.
Es to negribu. Ņem atpakaļ! -Atā, Pol!
Reizēm tu vari būt īsts kretīns, Pol.
Reizēm?
Atā, mīļais! -Atā!
Ei, vai šis tauriņš ir skaists, vai izskatos pēc Smitersa no Simpsoniem?
Tas ir ļoti skaists.
Tu uz mani pat nepaskatījies. -Nepaskatījos?
Es riskēju ar to, ka izskatīšos pēc animācijas filmas tēla,
kurš 30 gadus valkājis vienas un tās pašas drēbes. Lūdzu!
Beidz! Paskaties! Vai ir skaisti?
Tu re! -Vai ir labi?
Jā. -Paldies!
Jā. Tu esi tik skaists!
Paldies. Tu esi vislabākais.
Kā tev tā ir paveicies? -Viss notiek pa manam.
Kas?
Nekas. Vienkārši tevi mīlu.
Labi. Visi ir te.
Atvainojiet, ka traucēju darbā, bet man ir lieli jaunumi. Tāpēc žēl, bet man nav žēl.
"Žēl, bet nav žēl" neviens vairs nesaka,
tāpēc gribu, lai tu to... no sava vārdu krājuma.
Tomēr es varu to lietot. Es spēju sakāmo pateikt
ar ironijas pieskaņu, lai jūs zinātu, ka tas ir domāts kā joks.
Vai šis ir tavs raidieraksts? Tuvāk pie lietas! Cilvēkiem jāstrādā.
Laikam esmu satraucies,
ka tas jāsaka jums, jo tu tikko izšķīries no Niko un Džimijam ir...
Mirusi sieva.
Jā, bet jūs esat mani tuvākie draugi, tāpēc es pateikšu.
Es bildināšu Čārliju.
Nopietni? Nekā? Vai neieredzat mīlestību?
Nē. Mums prieks par tevi.
Tikai tu esi teicis, ka bildināsi Čārliju,
jau miljons reižu, bet tas nav noticis.
Tāpēc sāk izklausīties kā...
Kā tas saucas? -Maza, sīka, tukša muldēšana.
Jā, tā. Tieši tā.
Man jāiet, jo desmitos man ir seanss,
kas tiešām notiks. -Au!
Briesmonis. -Žēl, bet man nav žēl.
Precīzi. -Nē.
Ņemu to atpakaļ. Likās, ka viss beidzies, bet laikam tur kaut kas vēl ir.
Es nopirkšu gredzenu un iebāzīšu jums to degunā.
Foršs stāsts, ko izstāstīt bērniem.
Es nu eju. -Labi.
Atmuguriski.
Ieskriesi durvīs. -Nekādi. Izdevās.
Labi, Grēm. Skrien tālu, sīkais!
Skaidrs. -Jā, vēl tālāk!
Jā.
Man tu neļāvi bastot skolu.
Viņš basto tikai mākslas stundu. Un viņš ir noilgojies pēc tevis.
Es pēc viņa arī.
Tev iet labi? Izskaties labi.
Man ir labi. Eju tālāk.
Jā. Tā tik turpini! -Turpināšu.
Tēt, vai iedevi viņam dāvanu?
Bum! Tieši laikā. -Dāvanu?
Jums man ir dāvana? Tu tā lēkā.
Kas tas būs? Jaunas zeķes?
To izdarīja tava māte.
Viņa būtu bēdīga, ja es to nepateiktu.
Un viņa aiznesa ierāmēt tavas medaļas.
Atceries, kad iet grūti, kas tu esi. Varonis.
Paldies, papu.
Vispār man jāiet. -Kāpēc?
Šon! -Jā. Man... Es jūs mīlu.
Labi. Tiksimies nākamreiz.
Esi izslāpis? -Jā. Varu dabūt augļu sulu?
Jā. Tev sanāk labi. -Paldies.
SŪDĪGA DIENA. NEGRIBI PASTAIGĀTIES?
MAN BŪS ANGĻU VALODA.
VAI TAS IR JĀ VAI NĒ?
JĀ
Ei, vai samuldēsi par mani Alto kungam? Es notīšos no stundas.
Panāc! Par to es tevi mīlu.
Tas joprojām ir perfekts, Kīt. -Ir gan.
Nu, tu to gribi?
Negribu.
Kā varu tev palīdzēt, Redžij? Kas par lietu?
Pirms dažām nedēļām
man šad tad no rītiem parādījās briesmīga trauksme.
Dažreiz ir grūti pat iziet no istabas.
Vai ievēro plānu, ko tev izstrādājām?
Simtprocentīgi.
Vai dzīvē mainījies vēl kas?
Nu, kad tā sakāt...
Kā tas ir - "Chipotle piedāvā keto bļodu"?
Tas to atvieglo, vai ne? Labi. Chipotle, tiksimies!
Sveika! -Čau!
Vai tas ir bērnu dators ar uzlīmēm un ko tur?
Nesāksim atkal to uzlīmju datora stāstu, ja?
Kā varu palīdzēt? -Man tikko bija atnācis sens pacients.
Psihofarmakologs bez īpaša iemesla nomainījis viņam zāles.
Pilnīgi sačakarējis viņa smadzeņu ķīmiju.
Nesaprotu, kāpēc tie stulbeņi domā... -Pag, pag!
Uzgaidi! -Ko?
Tu nekad te nenāc runāt par saviem pacientiem.
Kā? Es nāku visu laiku.
Tikai kritizēt uzlīmes un jautāt, kāpēc uz lampas ir tik daudz matu gumiju.
Kāpēc uz lampas ir tik daudz matu gumiju?
Man patīk, ka tās mīkstina kontūras... Pag, nē.
Tā gan.
Man ir pilnīgi skaidrs, kas te notiek.
Tiešām? -Agrāk tu konsultējies ar Džimiju.
Un nu tu esi te, pie manis,
jo viņu atgrūdi un nu tev viņa pietrūkst.
Nē, man viņa nepietrūkst. -Pietrūkst gan.
Un es augstu vērtēju tavu profesionālo viedokli.
Vai zini, cik ļoti esmu gribējusi no tevis ko tādu dzirdēt?
Bet ne šādi, ja?
Tu te ievalsē ar savu "vēl neguli?" enerģiju
un gaidi, ka novilkšu biksītes?
Ko tu te tagad muldi?
Es nebūšu tavs otrais numurs. Domāju, ka tev jāiet.
Ja? Es neļaušu sev palikt kopā ar tevi vairs ne brīdi.
Ej! Lūdzu!
Klau, man tavas matu gumijas patīk. Es tikai tās nesaprotu.
Kurš pacie... Nē, nē. Atā!
Džimij? -Zinu - tas ir...
nepareizi, bet tas ir vienīgais, ko izdomāju, lai tu ar mani runātu.
Man tūlīt jāizrāda māja.
Es zinu. Man.
Jūs esat Kevins Lakteids?
Man nav talanta izdomāt neīstus vārdus.
Klau, es atvainojos, ka meloju.
Ko man vajadzēja darīt? Viņš ir mans vīrs. Es viņu mīlu.
Greisa, es saprotu.
Es tā apjuku, jo teicāt: kamēr būšu ar viņu, jūs nebūsiet mans psihoterapeits.
Zinu, ka tā teicu.
Tā, paklau! Ja tev mani vajag, es būšu ar tevi.
Bez nosodījuma.
Lūdzu!
Vai mans laiks vēl ir brīvs? -Pie velna - jā.
Atvaino!
Hallo! Jā, klausos.
Jā, paldies, ka man paziņojāt.
Man jāiet. Meita nobastojusi skolu.
Neuztraucieties! Es bastoju vienā laidā -
lielākoties, lai mīlētos Donija furgonā. Ne šī Donija.
Jo vidusskolas laikā viņu vēl nepazinu. Tas bija cits Donijs.
Jā, man jāiet.
Atā!
Mans tētis ir nesaprotams.
Kāpēc aicināt mani uz tikšanos, ja joprojām nevaru iet mājās?
Tas man čakarē prātu.
Jā, tēti ir ķerti.
Šķiet, manis paša tēvs vispār nezina, kas esmu.
Neviens nezina.
Es zinu.
Ei, cik augsts tas, tavuprāt, ir?
Nedomāju, ka tur drīkst kāpt.
Jā, nuja.
Ei, uzmanīgi!
Velns parāvis! -Šon!
Tev vajadzētu uzkāpt. -Nē, paldies.
Nezini, ko zaudē.
Šon, lūdzu, kāp lejā!
Nē. Uzkāpšu augstāk.
Tas nav smieklīgi. Augstāk nekāp!
Nomierinies! Tas ir forši. Paskaties!
Šon!
Velns parāvis!
Velns!
Šis ir pilnīgs ārprāts.
Jā, man jāiet.
Čau! Sveika!
Man zvanīja no skolas, lai pateiktu, ka neesi bijusi uz stundu.
Vai tu, lūdzu, nepaskaidrotu, jaunā dāma?
Jaunā dāma? -Jā, tieši tā. Es to saku.
Nedomāju, ka tas kādreiz būs jāsaka, bet nu saku. Jaunā. Dāma.
Es nobastoju angļu valodu, kur man vidējais ir 98.
Rīt pateikšu, ka biju sabēdājusies, un viņš mani nesodīs.
Un arī tev nevajadzētu, jo pirms mēneša
es no omes bildes tīrīju nost tavu kokaīnu.
Vai varam iet tālāk?
Sarunāts.
Kur tu biji? -Šons tikās ar tēti un uzvilkās.
Tāpēc aizgājām pastaigāties.
Tikai pastaigāties? Tikai bezrūpīga pastaidziņa pa apkaimi?
Es redzu, ko daru ar ķermeni. Izbeigšu. Tas ir dīvaini.
Foršs tētis. Runā ar mani!
Es raizējos par Šonu. Viņš mani tiešām uztrauca.
Šķiet, man nepatīk iet pārgājienā,
ja pārējie neapstājas, lai meklētu akmeņus.
Ak tu dieniņ!
Liza, pēdējo reizi: mēs nemeklējam akmeņus. Ja?
Viņai patīk akmeņi. -Kādā ziņā?
Par to neraizējies! Vai gredzenu nopirki?
Viņa man visu izstāstīja.
Esmu kā apsēsta. -Kāpēc te ir Liza?
Neizvairies no jautājuma! -Kāda?
Vai gredzenu nopirki? -Jā.
Zini, pēc kā tas izklausās?
Pēc kā? -Pēc bumbas, ko atvedi Alisei.
Drīkstu plaukšķināt? -Ļauj man arī! Lūdzu!
Ko? Nē... -Parādi mums gredzenu!
Kā draudzenes jūs man nepatīkat.
Esat kaitinošas. Bet, lai vai kas tas ir, tas darbojas.
Klau! Es tikai saku: ja nevari nospiest gaili,
varbūt Čārlijs tev nav īstais. -Piekrītu.
Jūs zināt, ka Čārlijs man ir īstais.
Labi. Tad varbūt notiek traumas izraisīta izvairīšanās.
Patiešām? -Varbūt. Velns, jā.
Tā, izbeidz! Varbūt es negribu uzklausīt padomus par laulību
no kāda, kas tikko... Tu zini.
Vai kaunini mani par šķiršanos, vecīt?
Pat neiedrošinies!
Viņš iedrošinājās. -Man jāiet.
Jā. -Atvaino, Gabij! Atvaino!
Nesekojiet man!
Es zinu, kas palīdzēs tev justies labāk.
Pēdējo reizi: es nemeklēju akmeņus.
Nu beidz!
Sveiciens! Burbuļvannām cilvēki būtu jāiepriecina.
Kas liek domāt, ka neesmu nāvīgi priecīgs?
Šis jautājums. Tas, kā pajautāji.
Tas, kā pateici "nāvīgi" pirms vārda "priecīgs".
Tas viss nodod. -Man viss kārtībā.
Neesi nesen pakarājies pie ūdenstorņa?
Alise nosūdzēja?
Nē. Es sekoju ūdenstornim tviterī.
Pēdējā laikā bija klusums.
Tāpēc, kad saņēmu paziņojumu, biju starā.
Gribi par to parunāt?
Jūs teicāt, ka mani nespiedīsiet.
Un tad piespiedāt tikties ar tēti, un tas bija pilnīgi garām.
Jā? Kāpēc? Kas notika?
Redzat? Atkal mani spiežat.
Nu, ja tu dari kaut ko bīstamu, es esmu tavs ārsts.
Man jānāk tevi apraudzīt.
Varbūt jums vairs nebūtu jābūt manam ārstam.
Tu mani atlaid, Šon? Ko?
Būs diezgan neveikli, kad virtuvē saskriesimies.
Jums taisnība. Man nevajadzētu te dzīvot.
Šon, man ir sajūta, ka pēdējā laikā esam uz pareiza ceļa.
Es pateicos, ka ļāvāt man palikt, bet no rīta manis te vairs nebūs.
Beidz, vecīt! Ko tu dari?
Nē. Kā jau teicāt: ir jāiet tālāk.
Es redzu, ka viņam sāp.
Bet viņš ar mani nerunā un tas tā tracina!
Vai apsēdīsies? -Esmu nikna.
Tu vari būt nikna un sēdēt.
Es vienmēr esmu nikns. Un vienmēr sēžu.
Tētis centās palīdzēt. Un nu viss ir pilnīgā dēlī.
Un Šons tagad izvācas. Un tas ir tik stulbi.
Tātad esi dusmīga uz savu tēvu.
Nē. Esmu dusmīga uz tevi.
Tas nu gan ir pavērsiens!
Teicu, lai viņš palūdz tev palīdzību, un viņš teica, ka tu ar viņu vairs nerunā.
Velns parāvis, vecīt!
Es tikai domāju, ka Šonam nebūtu jādzīvo pie jums.
Kuru tas uztrauc?
Beidzot es jutos gatava iet tālāk un beigt uztraukties par tēti.
Bet es to varēju tikai tāpēc, ka zināju - viņam esi tu.
Kāpēc tev jābūt tik ietiepīgam āzim?
Redzi? Var sēdēt un būt nikns.
Tā cepure ir smieklīga.
Nu tu vienkārši melo, lai mani sāpinātu.
Labi. Ja tik izmisīgi gribi mani psihoanalizēt, lai notiek!
Nenāc te iekšā ar šādu attieksmi!
Labi, paklau! Es pārkāpu robežu.
Nē. -Tā man sanāk ar cilvēkiem, ko mīlu.
Es pie tā strādāju.
Tāpēc mums nav jārunā. Paldies par kafiju.
Es biju zilākais zēns Teksasā.
Jā, jā, biji.
Jā, jā.
Ei! Uz kurieni tu dosies? -Nezinu.
Nav nekur jāsteidzas. Tu vari...
vari palikt te, līdz izdomāsi.
Vairs nekādas runāšanas. -Labi.
Šīs ir foršas. Kas tās ir? -Ko es tikko teicu?
Nezināju, ka jautāšana skaitās runāšana.
Runāšana skaitās runāšana.
Džimij! Es sevi ielaidu iekšā.
Sveiks! -Izzagu šos no tava ledusskapja.
Šon, vai alu gribi? -Jā.
Es biju pārbijies, ka koledžā būšu gejs.
Ak dievs! Tagad koledžā visi ir geji.
Zinu. Izklausās jautri. -Jā.
Es pat vecākiem izstāstīju tikai pēc absolvēšanas.
Neņem ļaunā, bet kā viņi to nesaprata?
Jo tolaik es nēsāju beisbola cepuri un runāju šādi.
Padomā!
Jā. -Heteroseksuālais Braiens ir seksīgs.
Ja? -Jā. Man patīk.
Vārdu sakot, mani vecāki ir ļoti reliģiozi.
Tāpēc es zināju, ka paies laiks, līdz viņi to pieņems.
Bet... es nezināju, ka gaidīšu vēl tagad.
Bet kā mēs no turienes nonākam pie tā tevis, kurš saka
"viss notiek pa manam" tik bieži, ka mums burtiski gribas tevi atspārdīt?
Vienkārši. Viss tiešām notiek pa manam.
Tāpēc, ka...
kopš tā laika es nopietni neesmu riskējis.
Līdz ar to es netieku sāpināts.
Interesanti. -Vai tā...
Vai tā ir tā traumas izraisītā izvairīšanās,
par ko tu runāji?
Nu, es taču teicu. Tas ir kā no grāmatas.
Es Čārliju ļoti mīlu, bet viņš varētu pateikt nē.
Viņš būtu jucis... -Pareizi.
...bet varētu.
Vai arī viņš pateiktu jā, bet beigās tas neizdotos.
Paskaties uz sevi! Atvaino!
Nē, tas nekas. Mana laulība bija īsts miskastes ugunsgrēks.
Bet tiešām - es pilnīgi noteikti riskētu vēlreiz.
Tiešām? -Jā.
Tas bija tā vērts. -Nu labi.
Nu labi. -Paldies.
Man ir jāzina.
Kāds bija sekss ar heteroseksuālo Braienu?
30 minūtes es tevi apmierinu,
tad aizbildinos un aizeju, pirms ir mana kārta.
Tas ir perfekti. Preci mani!
Esmu strādājis ar daudziem veterāniem.
Šīs medaļas nav nekādi suvenīri. Par ko tu tās dabūji?
Viņš neatbildēs.
Ja atbildēsi, tas viņu nokaitinās.
Sākās sūdi, un es palīdzēju dažiem tikt laukā.
Nu beidz, vecīt!
Tās man atnesa tētis. Es tās nemaz negribu.
Kāpēc tu tās negribi? Domā, ka neesi pelnījis?
Vai Džimijs teica, ka man ir Pārkinsona slimība?
Nē, neteica. Stulbi. -Jā, tas man nepatīk.
Tātad par to zini tu. Par to zina šis tirliņš.
Bet es neesmu spējis to pateikt savai meitai.
Kāpēc? -Man ir bail.
Baidos, ka viņa uz mani vairs neraudzīsies kā līdz šim.
Es vairs nebūšu tikai viņas tēvs.
Es būšu tas skumjais, vecais vīrs, par kuru jārūpējas.
Un zinu, ka tas ir muļķīgi, bet esmu iestrēdzis.
Visi domā, ka biju tur kaut kāds varonis.
Es biju pavisam cits cilvēks.
Es spēru laukā durvis, vilku cilvēkus ārā uz ielas
un vērsu ieroci pret bērniem.
Cīnoties par ko? Ne par ko. Kas ko tādu dara?
Ārprātīgi pārbijies 21 gadu vecs bērns. Lūk, kas.
Tu esi labs cilvēks. Citi tevi mīl.
Un viņi tevi mīlēs neatkarīgi no tā, kas notika tur.
Vienalga es sevi neieredzu, kad vien par to iedomājos.
Tad ko lai es daru? -Strādā!
Šis emocionālais inertums mums ir jāpārvar.
Tev paveicies, ka ir viņš.
Paldies. Liels paldies, Pol. Tas tiešām ir laipni.
Dažreiz ir labi, ja vien tu nesāc tarkšķēt.
Atvaino!
Šon...
Es tikai gribu, lai zini: ja nu kas, es...
Es tevi atbalstīšu.
Ei! Viņam tas padodas daudz labāk nekā jums.
Jā, ko tu neteiksi!
Ko - pēkšņi esi kļuvusi par cepuru speciālisti?
Sveika, Mega! Viņš saņēma? Labi.
Pasaki, lai neiztērē visu uzreiz.
Ne tādēļ es zvanīju.
Vai ir piemērots laiks? Tev ir brītiņš?
Labi.
Mīļā...
man tev kaut kas jāizstāsta.
Tulkojusi Inguna Puķīte