Jag sov knappt. Du snarkade som bara den.
Omöjligt. Jag snarkar inte.
Just det. Det måste ha varit jag.
Hej då. -Hej då.
Läget, Derek?
Toppen! Min fru är felfri.
Kul för dig.
Morrn. Vad är det?
Du hade rätt om Alice och Sean.
Vänta! Rör dig inte!
Men gud. -Herrejävlar!
Det är så tidigt.
Skynda dig!
Helvete.
Vi sa ju det. -Vi skulle säga det samtidigt.
Förlåt. Jag ville bara så gärna håna honom.
Vad gör du här? -Kul att du frågar.
Igår blev vi ganska fulla. -Dyngraka.
Vanligtvis hade jag varit ganska brydd, men det här känns som ödet.
Gud ville att du skulle se honom krypa till korset.
Skratta på, för ju längre du skrattar, desto längre väntar Paul på dig.
Kör försiktigt, pucko! -Håll käften!
Hoppas han blir arg och skäller!
Ibland skäller han på folk.
Okej. Du litar väl på Sean? -Ja.
Så oroa dig inte.
Jag vet. Men jag kommer att göra det.
Gör inte det. -Tack, Liz.
Din make sover i bilen.
Han stör ingen.
Jag försöker bara vara en bra morfar. Vad vill han ha i present?
Köpte du Doritos? -Ja.
Va? -Mason vill ha Doritos.
I födelsedagspresent? -Nej, han vill ha en Switch.
Vad fan är det?
En spelkonsol som alla hans vänner har.
Jag kan väl ge honom pengar? Det gillar han väl?
Visst. Toppen.
Var är hon? -Vem då?
Min kollega skjutsar mig, men hon är inte här.
Varför gör hon det?
Hon vill ha sällskap. -Och hon valde dig?
Jag är kul. Vi leker billekar.
Sluta nu. Vad pågår?
Inget. Min bil är på verkstan.
Där är hon. -Pappa.
Vi hörs senare. -Hej då.
Herregud. Jag är så ledsen.
Jag ska bara duscha och byta om.
Sen ska jag laga en smoothie. Vill du ha? Förlåt!
Voff.
Den suger.
Var inte fånig. Den är söt.
Hallå. Hur är det?
Sean hatar sitt körkortsfoto. Säg att det är bra.
Sean, du ser bra ut på fotot.
Dina kindben är vassa.
Och att du är organdonator gör dig hetare.
Varför är du alltid så konstig?
Det var ett konstigt uppdrag.
Allt bra?
Det är farsan. Han vill träffas.
Först sparkar han ut mig, och nu är han snäll?
Du borde vara arg på honom så länge du kan.
Verkligen? -Nej.
Lägg av med det där.
Jag fattar. Jag har ett dåligt förhållande med Paul just nu. Men vet du vad?
Vi kommer ingenvart med att sitta här och tjura.
Jag gillar det.
Visst är det skönt?
Men kanske vi måste kasta oss in i det?
Röra oss framåt.
Borde jag träffa farsan?
Varför inte? Vi kan väl våga?
Du och jag.
Vi tar våra förhållanden runt pungen.
Så jävla konstig.
Ganska konstigt, du.
Alltså, det är konstigt när jag ser det.
När jag nämnde otroheten ångrade han det inte ens.
Han bara: "Och? Hon är ju snygg."
Det var en dröm. Det hände aldrig.
Men var fick mitt undermedvetna den här idén ifrån?
Okej, Donna. Jag måste ta Marks parti.
Fira det inte.
Inte ens lite? -Nej.
Och drömmen? Ta en tupplur så kanske han ber om ursäkt.
Aldrig! Han är ett as när jag sover.
I mina drömmar är du skitcool.
Fast dina händer är pizza som aldrig tar slut.
Inga fler drömmar. Inte för resten av sessionen.
Ni var sambor i åratal, men ni grälade aldrig så här då.
Hon var mindre galen. -Säg inte så.
Poäng till mig. -Nej.
Ingen räknar poäng. Jag vet inte var ni fick det ifrån.
När ni var sambor visste ni undermedvetet att ni kunde dra.
Men nu när ni är gifta blir alla problem förstorade.
Det bästa för er två vore att bearbeta er osäkerhet tillsammans.
Gör du och din make det?
Det vet du.
"Det vet du"? Vem fan säger det längre?
Reba McEntire. -Sant.
Jag borde ha sagt: "Äktenskap är bara lidande.
Jag skiljde mig för att det suger livet ur en
tills man inte känner igen sig själv." Det borde jag ha sagt.
Nä, det var dumt.
Kom igen. Muntra upp mig lite. Snälla!
Äktenskap hittades på när folk dog unga.
Det är baserat på markägande och fortplantning.
Nu existerar det bara för att förtrycka kvinnor och sälja airfryers.
Fan vad du suger på peptalk.
Ja. -Det är lugnt.
Jag är glad att du är Jimmys mentor och inte min.
Jag är inte Jimmys mentor.
Jo, och du gillar det.
När jag började här var ni redan nära.
Två coola vitingar som pratade om hur mycket ni gillar Nina Simone.
Jag gör ju det. -Men det är okej.
Jag hade inte valt dig som mentor ändå.
Inte? -Nej.
Jag hade valt nån som ser ut som jag. -Låter logiskt.
GRACE, SNÄLLA HÖR AV DIG
KOM IGEN, GRACE
När jag pluggade var alla lärare griniga gamla vitingar.
De är för jävliga.
Hej, Paul. Läget?
Bra? Samma här. Hej, Gabs. Kul att ses.
Jag ville bara komma in och be om hjälp. Min patient vägrar svara.
Men sen slog det mig att du inte pratar med mig,
så jag kom inte in.
Men ändå är du här. -Ja.
Jag vet att du anser att jag har gjort dåliga val,
men kan vi inte snälla lämna det?
Du surrade.
Jag gillar inte när du gör det.
Säg nåt vettigt då.
Måste du? -Det var roligt.
Jag trodde att jag visste vad du tycker om mig, men jag hade fel.
Men det är lugnt. Jag behöver inte dina råd
eller din bekräftelse.
Så vad sägs om att från och med nu så pratar vi inte alls?
Okej.
Jag vill inte ha det. Ta det. -Hej då, Paul.
Du kan vara så jobbig ibland.
Ibland?
Hej då, älskling. -Hej då.
Ser flugan bra ut, eller ser jag ut som mr Smithers?
Jättefin.
Du tittade inte ens. -Inte det?
Jag kanske ser ut som en tecknad figur som inte bytt kläder på 30 år. Så snälla?
Kom igen. Ser den bra ut?
Wow. -Funkar det?
Ja. -Tack!
Du ser jättefin ut.
Tack. Du är bäst.
Hur har du sån tur? -Allt går som jag vill.
Vadå?
Inget. Jag bara älskar dig.
Bra. Alla är här.
Förlåt att jag stör, men jag har nyheter. Ledsen, men inte ledsen.
Ingen säger så längre,
så jag vill att du... bort det ur ordförrådet.
Men jag säger alltid saker med en viss ironi, så jag skrattar med er.
Bla, bla, bla. Är det här din jävla podd? Kom till saken.
Jag är bara nervös,
för du låg precis i skilsmässa och Jimmy har sin...
Döda fru.
Men ni är mina närmsta vänner, så jag säger det bara.
Jag ska fria till Charlie.
Seriöst? Inget? Hatar ni kärleken?
Vi är glada för din skull.
Men du har sagt det en miljon gånger, och det händer aldrig.
Så det börjar kännas som...
...vad heter det? -Ytte-pytte-baby-bullshit.
Ja. Exakt.
Jag måste gå. Jag har en session som faktiskt kommer att hända.
Monster. -Ledsen, inte ledsen.
Där satt den.
Jag ångrar mig. Det verkar funka för honom.
Jag ska köpa ringen och trycka upp den i ansiktet på er.
Vilken fin historia för era barn. -Jag går nu. Baklänges.
Du slår i dörren. -Skiter jag i. Klarade det.
Okej, Graham. En lång boll.
Visst. -Fortsätt.
Du lät aldrig mig skolka.
Det är bara bildlektionen. Och han saknar dig.
Jag saknar honom med.
Allt bra? Du ser ut att må bra.
Jag gör det. Det går framåt.
Fortsätt så. -Absolut.
Gav du honom presenten?
Tajmingen är avgörande. -Presenten? Vad du studsar.
Är det fler sockor?
Din mamma gjorde det.
Hon blir sur om jag inte nämner det. Hon ramade in dina medaljer.
När det blir svårt ska du komma ihåg att du är en hjälte.
Tack.
Förresten, jag måste dra. -Hur så?
Sean... -Jag måste... Älskar er.
Okej. Vi ses.
Törstig? -Ja. Får jag juice?
Visst. Bra jobbat.
RIKTIG SKITDAG, VILL DU TA EN PROMENAD?
JAG HAR ENGELSKALEKTION
ÄR DET ETT JA ELLER NEJ?
JA
Du... Kan du säga åt mr Alto? Jag skolkar.
Kom här. Gud vad kul.
Fortfarande perfekt, Keith. -Eller hur?
Vill du ha den?
Nej.
Hur kan jag hjälpa dig, Reggie?
Jag har börjat få svår ångest på morgnarna.
Det är svårt att ens lämna rummet. -Har du följt rutinerna vi tog fram?
Helt och hållet. -Har nåt annat förändrats?
Nu när du säger det...
Så Chipotle har keto-käk?
Det gör det väl bara enklare? Snyggt, Chipotle.
Är det en barndator? Med klistermärken och sånt?
Vi går inte in på det igen.
Vad behöver du? -Jag var precis med en gammal patient.
Hans psykofarmakolog ändrade medicineringen utan anledning.
Förstörde hans hjärnkemi.
Jag vet inte varför de här idioterna... -Vänta lite.
Du kommer aldrig hit med sånt.
Jag är ju här jämt.
Bara för att klaga på mina klistermärken och hårband.
Men varför har du så många hårband?
Jag gillar hur de mildrar linjerna... Vänta. Nej.
Jag vet precis vad som pågår.
Jaså? -Du pratade bara med Jimmy förr.
Nu är du bara här för att du stötte bort och saknar honom.
Jag saknar honom inte. -Jo då.
Och jag värderar din åsikt.
Vet du hur mycket jag har velat att du säger nåt sånt?
Men inte så här.
Du valsar in med dina bakiskåta vibbar och förväntar mig att jag släpper till?
Vad fan är det som händer?
Jag är inte ditt andrahandsval. Du borde gå.
Jag litar inte på mig själv med dig.
Stick.
Jag gillar dina hårband. Jag förstår dem bara inte.
Vilken patie... Nej. Ajöss.
Jimmy? -Förlåt. Det här är...
...olämpligt, men jag måste prata med dig.
Jag har husvisning.
Jag vet. Med mig.
Är du Kevin Lactaid?
Jag är skitdålig på falska namn.
Förlåt att jag ljög.
Vad skulle jag ha gjort? Han är min make. -Jag förstår.
Det var bara så pinsamt.
För du tvingade mig att välja mellan er. -Jag vet.
Om du behöver mig, finns jag där för dig.
Utan att döma.
Snälla.
Är min tid tillgänglig än? -Så in i helvete.
Ursäkta.
Hallå? Det är jag.
Tack för infon.
Jag måste dra. Min unge skolkade.
Oroa dig inte. Jag skolkade jämt.
Mest för att ha sex i Donnys bil. Inte min Donny. En annan.
Jag måste dra.
Hej då.
Farsan är helt bäng.
Varför ens träffas om han inte vill ha tillbaka mig?
Jag blir helt snurrig.
Pappor är knäppa.
Det är som om han inte vet vem jag är.
Ingen gör det.
Jag gör det.
Hur högt tror du att det är?
Vi får nog inte vara där.
Okej, visst.
Var försiktig!
Jävlars.
Kom upp! -Nej tack.
Skyll dig själv.
Sean! Kom ner!
Jag ska högre upp!
Det här är inte roligt! Klättra inte högre.
Lugn. Det är kul. Kolla in det här.
Helvete!
Det här är sjukt.
Okej, jag måste sluta.
Skolan ringde och sa att du skolkade.
Förklara dig själv, unga dam.
Unga dam? -Ja, jag sa det.
Jag trodde inte att jag nånsin skulle behöva säga det. Unga. Dam.
Det var engelskan. Jag har 98 i snitt.
Jag säger att jag var deppig, så straffar han mig inte.
Och det borde inte du heller efter att jag städat undan ditt kokain.
Kan vi bara gå vidare?
Okej.
Var var du? -Seans pappa gjorde honom upprörd.
Så vi tog en promenad.
Bara en liten promenix runt kvarteret?
Okej, jag slutar. Det är konstigt.
Coola farsan. Prata med mig.
Jag oroar mig för Sean. Han skrämde mig.
Jag gillar inte att fotvandra om jag inte får leta stenar.
Men för i helvete.
För sista gången, vi letar inte efter stenar.
Hon gillar stenar. -På vilket sätt?
Tänk inte på det. Har du köpt ringen?
Hon berättade allt.
Jag är besatt. -Varför är Liz med?
Byt inte samtalsämne. -Vadå då?
Har du köpt en ring? -Ja.
Vet du vad det låter som? Basketbollen du köpte.
Får jag klappa? -Jag vill vara med.
Fram med ringen!
Ni är dåliga vänner.
Ni är irriterande. Men det här verkar funka ändå.
Men om du inte kan komma till skott, så kanske Charlie inte är rätt kille.
Du vet ju att han är rätt kille.
Då kanske nåt traumatiskt ligger bakom.
Jaså? -Kanske.
Lägg av. Kanske jag inte vill ta äktenskapsråd
av nån som just...
Är det skilsmässo-shaming?
Våga inte.
Han vågade. -Jag borde gå.
Ja. -Förlåt, Gaby.
Följ inte efter mig!
Jag vet nåt som muntrar upp.
Jag tänker inte leta stenar!
Men kom igen!
Tjenixen. Badtunnor brukar pigga upp folk.
Varför fan skulle jag inte vara glad? -Frågan. Sättet du ställde den på.
Att du slängde in en svordom.
Det är tydligt. -Jag mår bra.
Hängt från några vattentorn på sistone? -Tjallade Alice?
Nej. Jag följer vattentornet på Twitter. Det har varit tyst ett tag.
Så jag blev helt till mig när det plingade.
Vill du prata om det?
Du skulle ju sluta pusha mig.
Du pushade mig att träffa farsan, och det var stört.
Hur så? Vad hände?
Nu gör du det igen.
Men om du gör nåt farligt, så är jag din läkare.
Jag måste titta till dig.
Kanske du inte borde vara det. -Tänker du sparka mig?
Det blir pinsamt när vi ses i köket.
Du har rätt. Jag borde inte bo här.
Det känns som att vi har gjort framsteg.
Tack för att jag fick bo här, men jag drar imorgon.
Vad är det här? -Det är det du sa. Framsteg.
Han lider.
Men han pratar inte om det. Det är så frustrerande!
Tänker du sätta dig? -Jag är arg.
Du kan vara arg sittandes.
Jag är alltid arg. Och jag sitter alltid ner.
Pappa försökte hjälpa till. Och nu flyttar Sean ut. Det är så blåst.
Så du är arg på din pappa?
Nej. Jag är arg på dig.
Det var oväntat.
Jag sa åt honom att be dig om hjälp, men ni pratar inte.
Vad i helvete?
Sean borde inte bo med er.
Vem bryr sig?
Jag kände mig redo att gå vidare och sluta oroa mig för pappa,
men bara för att han hade dig.
Måste du vara en sån envis skit?
Jag sa ju att man kan vara arg sittandes.
Din hatt är urfånig.
Nu ljuger du bara för att såra mig.
Okej. Om du så gärna vill analysera mig, gör det då.
Inte med den attityden.
Hör på. Jag gick över en gräns.
Jag gör det med dem jag älskar.
Jag jobbar på det.
Så vi behöver inte prata. Tack för kaffet.
Jag var den största bögen i Texas.
Ja, det var du!
Halloj. Vart ska du ta vägen? -Jag vet inte.
Ingen brådska. Du kan bo här tills du hittar nåt.
Inget mer snack. -Okej.
Coolt. Vad är det? -Vad sa jag just?
Jag frågade bara. -Det räknas som att snacka.
Jimmy. Jag släppte in mig själv.
Hej. -Jag stal de här ur kylen.
En öl, Sean? -Ja.
Jag var för rädd för att vara gay på college.
Alla är ju gay på college.
Jag vet! Det låter kul.
Jag kom inte ens ut för mina föräldrar förrän examen.
Ta inte illa upp, men hur fan anade de inget?
För att jag pratade så här.
Hetero-Brian låter sexig.
Jaså? -Absolut.
Hursomhelst, mina föräldrar är jättereligiösa.
Så jag visste att det skulle ta ett tag att acceptera.
Men... inte att det skulle ta så här länge.
Hur gick du från det till att vara nån som säger
"allt går som jag vill" så ofta att alla vill sparka till dig?
Lätt. Allt går ju som jag vill. För att...
...jag har inte tagit en stor risk sen dess.
Då blir jag aldrig sårad.
Intressant. -Är det traumat som du pratade om?
Jag sa ju det. Ett skolexempel.
Jag älskar Charlie, men han kan säga nej.
Det vore idiotiskt, men han kan göra det.
Eller så säger han ja, men så funkar det inte.
Se vad som hände dig. Förlåt.
Det är lugnt. Mitt äktenskap var ett helvete.
Men jag hade tagit den risken igen.
Verkligen? -Ja.
Det var värt det. -Okej.
Okej. -Tack.
Jag måste bara veta.
Hur var det att ha sex med hetero-Brian?
En halvtimme av njutning, sen ursäktar jag mig innan det är min tur.
Perfekt. Gift dig med mig.
Jag har jobbat med veteraner.
Det här är inga julklappar. Vad gjorde du för att få dem?
Han kommer inte att svara.
Om du svarar så stör det honom.
Jag hjälpte bara några polare.
Men kom igen.
Min pappa tog hit dem. Jag ville inte ens ha dem.
Varför inte? Förtjänade du dem inte?
Sa Jimmy att jag har Parkinsons?
Nej. Det suger. -Det är ingen dans på rosor.
Så du känner till det. Det här puckot känner till det.
Men inte min egen dotter.
Varför inte? -Jag är rädd.
Rädd att hon inte ser mig på samma sätt som hon brukade.
Jag är inte bara hennes pappa då.
Jag blir en sorglig gubbe som måste tas om hand.
Det är bara trams, men jag känner mig fast.
Alla tror att jag var nån hjälte. Jag var en helt annan människa.
Jag sparkade in dörrar, släpade ut folk på gatan och hotade ungar.
För vadå? Ingenting. Vem fan gör sånt?
En skitskraj 21-åring.
Du är en bra kille. Folk älskar dig.
De kommer att älska dig oavsett vad som hände där.
Jag hatar mig själv när jag tänker på det.
Vad ska jag göra? -Jobba på det.
Vi måste få bukt med din emotionella tröghet.
Du har tur som har honom.
Tack, Paul. Det var snällt sagt.
Du behöver inte alltid flika in.
Förlåt.
Jag vill bara att du ska veta att om det är nånting... så finns jag här.
Han är så mycket bättre än dig.
Det menar du inte?
Så du är hattexpert nu också?
Hej, Meg. Fick han dem? Vad bra.
Säg åt honom att inte bränna allt på godis.
Det var inte därför jag ringde. Har du tid en sväng?
Bra.
Gumman...
Jag har nåt att berätta.
Undertexter: Borgir Ahlström