Sakra.
To je v prdeli.
Neříkej prosím to, co říkáváš vždycky, když toho moc vypiju.
Stálo to za to?
Debile.
Proboha! - Jo.
Proboha. Tak jo. - To teda. Dělali jsme to.
Jsme příšerní. - No jo, jsme pořádně nadržený prasata.
Takže co myslíš?
Přemýšlím, co by řekla Tia.
Nelíbilo se jí, když jsem si půjčila zahradníka, tak co teprve tvoje péro.
Nepůjčila sis ho. Nabízel jsem ho jak bonbóny o Halloweenu.
Péro o Halloweenu nenabízej, zatknou tě.
Hej, nečum. Kde mám podprdu? - Podprdu. Jo.
Někde tu musí být. Podprdo. Kde jsi? Podprdo.
Mám ji! Našel jsem tvoji podprdu.
Mám ji. - Ty jo. Díky. Víš co? Vím, o co šlo.
Potřebovala jsem si ověřit, že mi funguje frnda.
Funguje, Gaby. Jak namazaná mašina.
Fakt?
Jo. Je vlhká a vstřícná, jako Florida.
Přirovnávej ji, ke kterýmu státu chceš, ale k Floridě ne.
Jasně.
Tady máš šaty! Obleč si je.
Obleču se. - Já si oblíknu župan.
Paráda. - A vše bude normální.
Kde to má sakra vršek?
Tam. - A je to.
Jo. - Tohle je normální.
To zvládnem. - Jo.
Budeme v klidu. Jsme dospělí. - Jo.
Tati, jdeš dolů?
Mám vylézt oknem?
Jo.
Ahoj.
To nevadí, žes mě včera chtěl políbit.
Je to divný, když jsi o tolik starší, ale v pohodě.
Alice, já ne... - Hele, v poho.
Můžeme o tom už nikdy v životě nemluvit?
Dobře. Souhlas.
Čau. Tak jo. Alice, ty jsi v kuchyni. Alice je v kuchyni.
Čauky. - Gaby.
Gaby je v kuchyni. - Co? Tys spala u nás?
V ložnici pro hosty. - Ta je krásná.
Moc. - Chovají se divně.
Dáš si kafe? - Ano.
Prosím. A víc smetany. - Tak prosím.
Díky. - Rádo se stalo.
Já si dám taky. Bez smetany.
Už půjdu.
Udělal jsem lívance, dejte si.
Ahoj. - To je milý.
Jo, já bych si dal.
Paule. Dobré ráno.
Brýtro. - Ahoj.
Ti Lizini zatracení trávoví gumídci mě zaskočili.
Dcera přijede dřív, než jsem myslel. Zavezla bys mě domů?
Jasně. Jo. - Já už půjdu.
Dobře. - Zatím.
Ty moje beruško. - Cítím z tebe špatný rozhodnutí.
To je cítit z nás všech.
Budu předstírat, že jsem žádný špatný rozhodnutí neudělala. Tak ahoj.
Takže. Už bych měla jít. Díky.
Čau, Gaby. - Čau.
Tak jakej byl ten sex?
Sakra! Myslíš, že to ví ještě někdo?
Já to nevěděl. Byl to vtip.
Do prdele! Ta párty byla několikanásobná katastrofa, Paule.
To jo. Čeká tě hodně žehlení. Ale to není můj problém.
Za jak dlouho Gaby dojde, že mě tu nechala?
Když ti odjíždí řidič, zařvi!
Paul ví, že jsme to spolu dělali.
Úžasný.
Ach jo, chtěl jsem jí to říct já.
TERAPIE PRAVDOU
Tak jsem se ti chtěl omluvit, že jsem ti zkazil důležitý večer.
Co to plácáš?
Charlie řekl ano a já mám tu nejlepší historku o zásnubách.
Došlo na slzy, na blití a přišla i Bernadette Peters.
Už ani nesháněj svatební dar.
Sháněj, samozřejmě. Moc se zlobím.
Bude extra drahej.
Dobře.
Tak já musím pokračovat v omlouvání.
Dobře, užij si to. Pošlu ti soupis dárků, co nejsou na seznamu.
Brzo se ozvu.
Co kdybych prostě přijala tvou omluvu a na včerejší večer bychom zapomněli?
Nechceš drahej dárek jako Brian?
Udělal jsi chybu. To se stane každýmu. O nic nejde.
Všichni by měli prostě odpouštět, zapomenout a jít dál.
Jo.
Promiň, sama toho mám nad hlavu.
Dobře. Můžu ti nějak pomoct?
Jo, posaď se. Zrovna s tebou jsem to chtěla probrat.
Dobře.
Byl to sarkasmus, víš?
Ne.
Ale byl to tak divný rozhovor, že jsem myslel, že k tomu dojde.
Ale jestli něco chceš probrat...
Vypršel nám čas.
Proboha.
Ahoj. - Ahoj, tati.
Ahoj, zlato. Pojď dál. - Ahoj.
Já ti to vezmu. - To je dobrý.
Co je? Zlato, to nedělej.
Nezkoumej mě. Nic mi není. - Nezkoumám. Tak jo.
Pojď se zabydlet.
Zajdu pro kávu. Chceš taky? Mám plnotučné mléko.
Já už mlíko nepiju.
Zkouším veganství. Nesuď mě. - To toho po mně chceš moc.
Chceš něco jiného?
Něco se sójou?
Chtěla bych pár věcí probrat, než půjdeme za tou neuroložkou.
Dobře. Ale můžu nejdřív něco říct?
Jasně.
Hodně jsem o nás a o našem vztahu přemýšlel a...
Tati, to není nutné. - Chci říct, že jestli máme probrat něco,
o čem jsme nemluvili, tak se nestyď, já to unesu.
Tati, co bylo, to bylo.
Opustila jsem ti, zapomněla na to a jsem tady ráda.
Jsem rád, že tu jsi.
Dobře. - Ale musím pro to kafe.
Včera jsem se opil a sjel.
Vstoupils do bratrstva? - Ne, byl jsem na zásnubách gayů.
To je dost podobný.
Lásko, máme pilu?
Schovala jsem ji před tebou.
Ach jo. - Proč nejsi v práci?
Mám volno. - Za týden máš důchod.
Myslíš, že mě vyhodí? Vyrobím ti stojánek na koření.
To nepotřebuju. Koření mám ve spíži.
Já vím. Proto moje krekry chutnají jak estragon.
Víš co? To se hodí.
Potřebuju o něčem mluvit. Sedej.
Tak jo. Potřebuju vědět, že až budeš v důchodu,
najdeš si zábavu i mimo dům.
Potřebuju prostor.
Říkám to s láskou, ale jinak tě prostě zabiju.
Ale s láskou.
Obrovskou. - Jo.
Víš, jak lidi při pohledu na tebe tipují, že hraješ golf?
Jo. - Tak by ses to mohl naučit.
Víš...
Chápu, že se bojíš. - Jo.
Bože, vždyť jsme svoji skoro 30 let.
To je šílený. - A chvilku to trvalo, ale už tě znám.
Potřebuješ svůj prostor. - Jo.
Díky tomu nám to klape.
Ano. - Jo.
Ale...
Nechutně dlouho jsem v práci dřel jak mezek.
Teď budu doma já. Zasloužím si to.
Jestli nechceš, abychom tady po sobě šlapali, fajn.
Zábavu mimo dům si musíš vymyslet ty.
Jo?
To jako myslíš vážně?
Jo. Ale s láskou.
Panebože.
Tio, holka, musíme si promluvit.
Nazdárek.
Ahoj, nazdar. - Ahoj.
Mělo by se to dát výš, abys tam nemusela tak dřepět.
Kdepak. Je to dobrý na střed těla.
A na hopsání na tajtrlíkovi, rozumíš?
Prokrista, Gaby. - Klid.
Přestaň vyšilovat. - Jo?
Řekla jsem to Tie a nevadilo jí to.
Jak jako Tie?
Důvěrně jsme si promluvily a vysvětlila jsem jí,
že jsem byla v háji z rozvodu s Nicem, že tam byly litry alkoholu,
a navíc máš neškodnýho pinďoura.
Chápeš? Nikdy se do sebe nezamilujeme,
takže máš neškodnýho pinďoura.
To nevím, já mu říkám spíš rošťák.
Jako Neil Diamond.
Tvůj penis je rošťák jako Neil Diamond?
Špatnej příklad.
Jde o to, že mi Tia odpustila a prý chápe, že jsme jenom lidi.
A hlavně toho nemáme litovat.
Já toho nelituju. - Já jo.
Krucinál, je to teď mezi náma strašně divný.
S Alicí se něco děje. Nechce se mnou mluvit.
Tobě by to řekla, ale nemůžu...
No tak. S ní ti pomůžu kdykoliv. Promluvím s ní.
Mimochodem bylo fajn si zase jen tak popovídat s Tiou.
Zkus to taky. - Pořád
se cítím trochu moc provinile. Ale díky za pomoc.
Jasný. Dík za naklepání řízků.
Plácnem si. - To jako fakt?
Dobře. Nejspíš je čas na další EMG.
Náladu máte dobrou?
Tu mám dobrou pořád.
Už vám to zkresluje myšlení.
Co to zamrzání? - Zamrzání?
Někdy když stojím a chci se rozejít, tak to nejde.
To zní hrozně.
Být veganem je horší.
Co můžu udělat já?
Zatím vašemu tátovi léky zabírají.
Jejich účinnost se bude snižovat, ale on poctivě cvičí a...
Dodržuje už ten pitný režim?
On... - On je tady.
A čůrá v jednom kuse.
Gratuluju. - Děkuju.
Sestra vám za chvíli vezme krev.
Bude trochu nesvá, protože jste to vy.
Meg, moc mě těšilo. - Mě taky, paní doktorko.
Díky. - Paule, zase za měsíc.
To se ještě uvidí.
Líbí se ti.
Tobě se líbí.
Ahoj. Jak dopadl další pohovor?
Chlapík na mě ukázal a řekl „ne“, tak budu doufat.
Chtěla jsem zajet na zmrzlinu.
Vezmi si můj skejt a drž se vzadu.
To je jistej způsob, jak umřít.
No tak, zmrzka tě rozveselí.
No, víš...
Chápu. Už se spolu nikdy nebudeme bavit,
protože je to divný a podělalo se to. Jo.
Alice. - Čau!
Počkej. - Ahoj, Liz.
Ahoj.
Jak je? Dobrý?
Máte nového psa? Co Krysí bobek?
Vzala si ho jedna rodina z Encina. Pojmenovali ho Cooper.
Běloši? - Jo.
Ale tohle je hodnej kluk.
A jak se jmenuje? - Požírač tamponů.
Požírač tamponů? - Jo.
Nechceš se s náma projít?
Jo. - Dobře.
Ale nechceš se převlíct? Vypadáš jako hňup.
Dobrý nápad. - Jo.
Hledáš tampon?
Je to mňamka. Já vím, že jsou dobrý.
Otevřu.
Ahoj, holka. - Ahoj.
Co se děje? - Jela jsem kolem,
na zmrzlinu. - A přivezla jsi mi ji?
Nevěděla jsem, že chceš.
No jo, vždyť jde o zmrzlinu. Tu chci vždycky.
Můžu dál?
Víš, Alice, tohle je...
Tohle je moje Pevnost osamění.
Promiň. Měla jsem zavolat.
Ne sem vtrhnout. - To nevadí. Není ti nic?
Počká to do zítřka?
Jo. Bože, popravdě bych na to dneska nejradši nemyslela.
Dobře. - Fajn. Ahoj.
Ahoj. S oříšky a marshmallows.
Ta zmrzlina, co bys chtěl? - Jo.
Ona už všechno dobrý jídlo odnesla.
Ahoj.
To byla pacientka?
Tak nějak. Připomíná mi tebe, když ti bylo tolik, kolik je teď jí.
Já nebyla tak sladká.
Ale jo. Nedáš si něco? Neobjednáme jídlo?
Jo. Třeba salát, něco extra zdravého.
Už to začíná.
Chtěl bych s tebou mluvit o... Ne!
Jéje!
Chápu to správně, že se mi pořád nemůžete podívat do očí?
Jo. Nemůžu uvěřit, že jsem vás chtěla políbit.
Kdo takovou hovadinu udělá?
Každej.
Pomohlo by vám, kdybych řekl, že jsem teď udělal podobnou chybu
s kamarádkou, ale bylo to o dost horší?
Obě oči.
Proč se tváříte smutně? - Normálně.
Vyjel jste po své terapeutce?
Prostě po terapeutce. Jde o tohle:
Viděla, že se trápím,
a tak vtipkovala a říkala, že jsme všichni jenom lidi.
Pomohla mi, přestože si procházela tím stejným.
Asi je dobrá. - Jo.
A vy jste jí pomohl jak?
Nijak. Zajímal jsem se jen o sebe.
Asi už se mi nelíbíte. Jste moc velkej sobec.
Čas vypršel, Wally.
Poslechni si tohle. To jsem nedávno našel.
Když ti bylo asi šest,
nikdy jsi nemohla usnout.
Stoupla sis mi na nohy a tancovali jsme, dokud ses neunavila.
Pamatuješ si to?
Bohužel ne. - Pojď.
Dům rasistky Pam. Počkej.
Podrž ho.
Ona ty svoje kytičky miluje.
Jo.
Hotovo. Kráva jedna. - Jo, kráva jedna.
Ten blbej pohovor mě mrzí.
Víš, jak je těžký sehnat práci, když máš záznam?
Nechtěli mě ani v debilní sámošce, a to jsem přišel v obleku a s úsměvem.
Jsme krásní, Seane. Nás nikdo nepodpoří.
Já se o vzhled neprosil.
Ne.
Nedělej si hlavu s místem, které nechceš.
Co bys chtěl dělat?
To nevím. Baví mě vaření.
V armádě už nás nebavily hotový jídla,
tak jsem vždycky něco uklohnil a klukům to moc chutnalo.
Měl jsem radost.
Na tom záleží.
Já si zřejmě musím najít něco, z čeho budu mít radost mimo náš dům.
Co baví tebe? - Kecat lidem do života.
Zaplatí mi za to někdo?
Ne. Dělala bys to i zadarmo.
To jo.
Můžu se tě na něco zeptat? Týká se to Alice.
Chtěla mě políbit.
Teď je to celý divný.
Nic jsem neprovedl, a zlobí se na mě.
Neřekla bych, že se zlobí.
Myslím, že se jenom bojí, že zůstane sama.
Zase. - Jo.
Rozumím.
Pojď.
Proč tomu psovi ze zadku visí šňůrka?
Vzpomeň si, jak se jmenuje, Seane. Jen si vzpomeň.
Bože můj.
„V případě duševní nezpůsobilosti
odmítám umělé udržování při životě i radikální léčbu.“
To teda.
Takže když nebudu při smyslech, může mě udusit polštářem.
To myslíš vážně? Co je s tebou?
Nic. Tak bych chtěl umřít.
Jako poslední bych viděl krásnou tvář své dcery.
Tak to podepiš.
Dobře. Kde... - Přímo tady.
No tak jo.
Nic víc nepotřebuju. Díky, Meg. - Děkuju.
Užijte si zbytek pobytu.
Váš táta je ve skutečnosti
fakt skvělej navzdory tomu, co po zbytek návštěvy uvidíte.
Sbohem, Kevine.
To jsem já. Jsem Kevin. To je takový náš vtípek, co nesnáším.
Znamená to, že vás má rád.
To jsem říkal. - Sbohem, Kevine.
Dobře. Tak nashle. - Nashle.
Jsem na tebe hrdý. Ahoj. - Ahoj.
Uf.
Dobrý? - Jo, ale je toho moc.
Těch právních a lékařských věcí od té sexy doktorky, kterou chceš sbalit.
Promiň, fakt je toho moc.
Neomlouvej se. - Meg, je to s tebou skvělé.
S tebou taky, tati.
Poslouchej, tohle nám oběma zvedne náladu.
S Davem jsme se shodli,
že je čas vystěhovat jeho mámu z domku pro hosty.
Kam půjde? - To nevím, zpátky domů
nebo do rehabilitačního centra s nějakým smyšleným zraněním nohy.
A byli bychom moc rádi, kdyby ses...
Kdyby ses k nám nastěhoval. - Fakt?
Jo, fakt.
Měl bys vlastní koupelnu, kuchyň a pracovnu.
S Davem tě můžeme kamkoliv zavézt
a měl bys dost času na Masona. Poznal by svého dědu.
Pane jo.
To je hrozně velkorysé.
My o vlku... Volá Mason.
Vezmu to a pak můžete...
Hej, to ne... - Ahoj, broučku. Jak je?
Fakt? Ne.
Já se k vám stěhovat nechci.
Cože?
Byl to totální průser.
Nevydržel se mnou v jedné místnosti.
Musí si myslet, že jsem vadná. - Ježíši. To si nemyslí.
Víš proč? Protože jsi šíleně sexy a neskutečně cool.
To říkáš jen tak. - Ne.
O tom bych nelhala. Vrzneš si, kdy budeš chtít.
Proto je tvůj táta asi pořád tak nervózní.
Myslela jsem, že Sean vysílá signály.
Kdoví? Třeba to tak bylo.
Ale má to složité. Bydlí u tvého táty, má svých problémů dost
a, mladá dámo, přece jenom je ti teprve 17.
Mladá dámo, je mi skoro 18. A jemu je jenom 22.
Kolik bylo tvýmu nejstaršímu?
Padesát, ale já byla starší než ty. - Kolik ti bylo?
Devatenáct. Ale bylo to jiný. Pan Posley byl tátův kamarád
a já jsem na tátu byla naštvaná. - Bože.
Jenom říkám, že se to stává pořád.
Balíš nesprávnýho člověka, spíš s někým, s kým nemáš.
Něco ti řeknu. Jestli jste se Seanem kamarádi,
což podle mě jste, tak to brzo přejde.
Ale kéž by se to vůbec nestalo! - To chápu.
Byl to pěknej trapas. - Hej!
Ale jsem na tebe pyšná, že jsi do toho šla,
přestože tě to pak ranilo. To znamená, že se uzdravuješ.
Jo.
Ahoj, vy dvě. Jak to jde?
Gaby, můžeš? - Ještě ne.
Ne? Dobře.
Už jsme skončily.
Na té párty byl nemožnej,
tak ho musím ještě potýrat. - To jo.
Za pár let se vyspi s jeho kámošem.
Byl pan Posley sexy?
Ne. Ale táta ho měl rád.
Meg.
Když si pohnu, stihnu letadlo, takže...
Počkej. - ...uvidím Masonův zítřejší zápas. Paráda.
Nemusíš odjet. - Ne, dobrý. Vysvětlils to. Chápu.
Nejde se jen tak přestěhovat.
Mám tady povinnosti vůči pacientům.
Tvoji pacienti jsou důležití.
Stavují se dokonce u tebe doma.
Myslíš Alici? - Já nevím.
Zlato, to je Jimmyho dcera. Chci jim pomoct.
To je skvělý.
Konečně sis udělal čas na někoho, kdo není pacient.
Víš, co je na houby? Myslela jsem, že to budu já.
Hele. Počkej. Nějak se to zvrtlo.
Fakt jsem ti za to, co děláš, vděčný.
Co na tom nechápeš, tati? Je ti 73 a jsi nemocný.
Dožiješ, aniž by ses se mnou udobřil?
Celý dětství jsem od ostatních poslouchala, jak jsi úžasnej.
A já si říkala, o kom to sakra mluví, když jsem se na tebe nemohla spolehnout.
Můžeme to napravit i bez stěhování přes celou zemi.
Nejsem na to připravený.
Ještě ne.
Ještě ne. Aha.
Takže nás nakonec potěšíš svou přítomností,
až nebudeš sám jíst ani mluvit. To máme teda štěstí!
Meg. Stůj! Prosím.
Budu Masona pozdravovat.
Kurva! Ježíši.
Takže jsem mluvila s Alicí. Je v pohodě. - Jo.
Pamatuješ si, co máš dělat dál?
Zopakuj to.
Nic. - Přesně. Šikovnej.
Ještě jednou díky, ale chci probrat něco jiného.
Dneska mi na jednom sezení došlo, že se sice umím postarat o své pacienty,
ale za poslední rok jsem si zvykl, že o mě pečují moji blízcí.
Hlavně ty, ale já to neoplácím.
Ptáš se, jestli jsem měla orgasmus?
Ne. Měla? - Jo, měla.
Super. Bylo jich víc? - Dál se neptej.
Jasně.
Jsi hodná, žes řekla, že toho nelituješ.
To jsem já blbec měl říct taky. - To nic.
Měl jsem to říct, protože je to tak.
Zatím vůbec nejsem připravenej na nic opravdovýho.
To asi víš.
A chápu, že mám neškodnýho pinďoura. - To rozhodně.
Ale díky tobě mám naději, že se to jednoho dne změní.
Nevím, no. Jsem ti za to vděčný.
Blé. Konec proslovu.
Přátelské objetí? - Jo. To bych rád.
Tak, a posunul se ti penis.
Spíš se nadzvedl než posunul.
Ahoj.
Čau. - Čau.
Promiň. - Jo.
Nechcete grilovat? - Grilovat? Ano.
Já bych si klidně dala říct. - Krucinál, Gaby.
Ten se poved.
Nebojím.
To bys měl. Vyhrožuješ mi?
Ahoj. Kde je Derek? - Ahoj. Díky. Já mu o tom neřekla.
Děkuju.
Jídlo už bude, jenom potřebuju asistenta.
Alice. Nechceš mi pomoct?
No dobře. Přestaň mě komandovat.
Čau, blbečku. - Čau, blbečku.
Hej! Necítím náhodou cheeseburgery?
Lásko, máme tě rádi. Pojď za náma.
Dobře. Mám hroznej hlad.
To je pro mě? - Jo.
Děkuju.
Už se to nese. - Jo.
Jdeme.
Burgery.
Ledový čaj. Limonáda.
Ahoj.
Vím, že s tebou Gaby mluvila.
Byl jsem opilej.
Omlouvám se.
Asi to bude znít blbě, ale mám pocit, že mi taky dlužíš omluvu.
Za to, žes umřela.
Aby bylo jasno, vím, že být mrtvá je nanic, ale...
Mám pocit, že to máš jednodušší.
Sakra práce.
Moc mi chybíš.
Posral se mi celej život.
Proto jsem se asi vyspal s tvou nejlepší kámoškou.
Ahoj.
Jenom si povídám s mámou.
Překlad titulků: Kristina Himmerová