Чорт.
Якого чорта, якого чорта, якого ч...
Будь ласка, не кажи того, що ти завжди кажеш, коли я з перепою.
Оце треба було так?
Козлина.
Капець. Ой, капець! -Ага.
Капець. Так. -Оце вже точно. Ми потрахалися.
Ми жахливі люди. -Оце ми брудні розпусні свині.
Ну, і про що ти думаєш?
«Що подумала б Тіа?»
Вона не любила позичати мені садівника,
тому твій член точно не позичила б.
Ти не зовсім позичила. Я роздавав його,
як цукерки на Гелловін.
Почнеш роздавати члени на Гелловін, тебе заарештують.
Так, не дивися. Де мій ліфон?
Ліфон.
Має бути десь тут. Ліфчик. Ліфчик, ліфчик. Де той ліфчик? Ліфчик.
Знайшов! Знайшов твій ліфон! Знайшов!
Чорт. Дякую. Слухай. -Знайшов ліфчик.
Я зрозуміла.
Мені потрібен був доказ, що моя піхва працює.
Вона працює, Ґабі. Як добре змащений механізм.
Справді?
Вона волога й гостинна, як Флорида.
Зви мою піхву будь-яким штатом,
але не обзивай Флоридою, чув?
Резонно.
Твоя сукня! Вдягаймося!
Одягну сукню. -А я накину свій халатик.
Чудово. -І все буде нормально.
Який бік тут не виворітний?
Ця частина. -Ось він.
Гаразд. -Бо це нормально.
Ми все розрулимо. -Угу.
Спокійно. Ми дорослі. -Так.
Тату, ти спускаєшся?
Мені вилізти у вікно?
Так.
Привіт.
Я не парюся через те, що ти вчора ліз цілуватися.
Це стрьомнувато, бо ти старший,
але все нормально.
Еліс, я не... -Не парся, чувак.
Можемо більше ніколи-ніколи про це не говорити?
Добре. Я за.
Привіт. Добре. Еліс, ти на кухні.
Еліс на кухні.
Салют. -Ґабі.
Ґабі на кухні. -А це як? Ти ночувала в мене?
Так, у гостьовій. -Чудова кімната.
Дуже гарна. -Обоє причмелені.
Хочете кави? -Так.
Будь ласка. І більше вершків. -Проходь.
Дякую. -Авжеж.
Мені теж чашку, будь ласка. Чорної.
Я пішов.
Я напік оладок. Частуйтеся.
Бувай. -Як мило.
Ще й як, оладки я буду.
Пол. Доброго ранку.
Доброго. -Привіт.
Лихі желейки клятої Ліз напали на мене з засідки.
Дочка приїде раніше, ніж я думав. Відвезеш мене додому?
Авжеж. Так. -Усе, я біжу.
Добре. -Побачимося.
Моя краплинка роси. -Ти пахнеш поганими рішеннями.
Та ну. Як і ми всі.
Я вдаватиму, що мого рішення ніколи не було. Усе. Бувайте.
Ну, я вже піду. Дякую.
Бувай, Ґабі. -Бувай.
То що, як секс?
Чорт! Думаєш, іще хтось знає?
Я не знав. Я пожартував.
Чорт забирай! Ця вечірка – катастрофа на багатьох фронтах.
Точно. Тобі тепер доведеться розгрібати безлад.
Але це не моя проблема.
Цікаво, чи скоро Ґабі помітить, що пішла без мене.
Якщо водійка їде без тебе, кричи!
Пол знає, що ми займалися сексом.
Прекрасно.
Я сам хотів їй сказати.
ПРАВДИВА ТЕРАПІЯ
Коротше, я прошу вибачення за те, що зіпсував тобі важливий вечір.
Ти про що взагалі?
Чарлі сказав «так»,
а в мене тепер є найкласніша на світі історія про освідчення.
Були сльози, блювота, завітала Бернадетт Пітерс.
Весільний подарунок можеш не купувати.
Але ясно, що мусиш. Я такий пригнічений.
Я куплю щось дороге.
Добре.
Слухай, я маю продовжувати тур вибачення.
Добре. Насолоджуйся.
Я надішлю список подарунків, яких нема в реєстрах.
До зв'язку.
Може, зійдемося на тому, що я приймаю вибачення,
і забудемо все, що вчора було?
Точно не хочеш дорогого подарунка, як Браян?
Ти помилився. Усі помиляються, чорт забирай.
Нічого страшного.
Усі мають пробачити, забути і просто жити далі.
Точно.
Вибач, у мене зараз повно своїх проблем.
Гаразд. Моя допомога потрібна?
Так. Сідай.
Ти саме той, з ким я надіялася поговорити.
Добре.
Ти не викупив сарказму?
Ні, не викупив.
Але розмова була така дивна, що я подумав: «Може, зараз буде оце».
Та якщо справді захочеш побалакати...
Кінець сеансу.
Що за херня?
Привіт. -Привіт, тату.
Доню, заходь. -Так.
Давай візьму. -Ні, я сама. Сама.
Що? Донечко, не треба.
Не оглядай. Я в нормі. -Я не оглядаю.
Добре.
Ходімо, покажу кімнату.
Я піду по каву. Будеш? У мене є незбиране молоко.
Я більше не п'ю молока.
Намагаюся бути веґанкою. Не суди. -Це прохання складно виконати.
А щось інше принести?
Щось соєве?
Тату, я хочу дещо обговорити до зустрічі з неврологом.
Добре. А можна мені спочатку дещо сказати?
Авжеж.
Я багато думав про нас, наші стосунки,
і... -Тату, цього не треба.
Просто кажу: якщо варто про щось поговорити,
про що ми не говорили, не соромся, я все витримаю.
Тату, минуле – це минуле.
Я простила, забула і тепер дуже радію, що я тут.
І я радію, що ти тут.
Добре. -Але по каву я піду.
Я вчора був п'яний і під кайфом.
Ходив на студентську вечірку? -Ні, на заручини до ґеїв.
Ті самі яйця в профіль.
Люба, у нас є пилка?
Сховала після твоїх ремонтів веранди.
Ай. -Чому ти не на роботі?
Узяв відгул. -Через тиждень – пенсія.
А що, звільнять? Хотів тобі змайструвати підставку для спецій.
Вона не потрібна. Я тримаю спеції в коморі.
Я знаю. Тому мої крекери відгонять естрагоном.
А знаєш? Насправді це добре.
До тебе є розмова. Сідай.
Отже. Мені треба знати, що з виходом на пенсію
ти знайдеш спосіб завіятися кудись з дому,
бо мені потрібен простір.
Інакше – і я кажу це з любов'ю – я тебе вб'ю.
Але з любов'ю.
З величезною. -Ясно.
Знаєш, як усі думають, що ти граєш у гольф, бо ось ти який?
Еге ж. -Може, піди повчися грати.
Слухай...
Я розумію, ти психуєш. -Так.
Боже, ми одружені майже тридцять років.
Здуріти. -І нехай не одразу, але я тебе вивчив.
Тобі потрібен простір. -Так.
І саме завдяки цьому наш шлюб успішний.
Так. -Ага.
Але...
я так, бляха, довго гарував на роботі.
Моя черга сидіти вдома. Я заслужив.
Якщо ти не хочеш, щоб ми сиділи одне в одного на голові, – добре.
Тобі треба придумати, куди ти підеш і що зробиш.
Добре?
Ти це зараз, курва, серйозно?
Так. Але з любов'ю.
Господи.
Тіа, подруго, нам треба побалакати.
Здоров.
Привіт... Ой, здрастуй. -Салют.
Хай би підняли ту штуку,
щоб ти не мусила так присідати.
Та ні, це корисно для п'ятої точки.
А ще для стрибання на банані. Розумієш, про що я?
Господи, Ґабі. -Розслабся.
Не стресуй так. Розумієш? -Так?
Я побалакала з Тіа, вона сприйняла спокійно.
А побалакала з Тіа – це як?
У нас була щира розмова, і я їй пояснила,
що я була замахана через розлучення з Ніко,
напилася по самі брови,
а обтяжується все тим, що ти – безпечний член.
Безпечний член? Між нами ніколи не буде почуттів,
тому в тебе так званий безпечний член.
Не знаю, чи він «безпечний».
Люблю його вважати трохи поганцем.
Як Ніл Даймонд.
Ти вважаєш свій пеніс поганцем, як Ніл Даймонд?
Я обрав невдалий приклад.
Головне, що Тіа мені пробачила
і сказала, що розуміє: ми люди.
І нам важливо не шкодувати про такі вчинки.
Я не шкодую. -А я – так.
Просто... Бляха, нам тепер буде складно.
Я бачу, що з Еліс щось коїться.
Вона не розказує.
Тобі вона відкриється, але це дивно...
Та ну. З Еліс я охоче допоможу. Я поговорю з нею.
До речі, ти знаєш, було дуже приємно знову розмовляти з Тіа.
І ти спробуй. -Мене трохи
гризе почуття провини. Але дякую за підтримку.
Та без проблем. Дякую за трах.
Дай п'ять. -Серйозно?
Отже. Мабуть, пора призначити нову ЕМГ.
Д-Р ДЖУЛІ БЕРАМ
Настрій хороший?
Він завжди хороший.
О, почалося маячіння.
А як зі скутістю? -Якою скутістю?
Іноді, коли я стою рівно й хочу зробити крок, то не можу.
Який жах.
Не гірше, ніж бути веґанкою.
Чим я можу допомогти?
Поки що татові ліки дають хороший результат.
З часом ефективність знизиться, але він виконує вправи, і...
Йому краще вдається підтримувати водний баланс?
Каже... -Він перед вами.
І він постійно пісяє.
Поздоровляю. -Дякую.
Зараз медсестра прийде взяти кров.
Вона, мабуть, буде ляклива, бо це ти.
Меґ, була рада знайомству. -І мені дуже приємно.
Дякую. -Поле, до зустрічі через місяць.
Розмріялася.
Ти їй симпатизуєш.
Ні, це ти.
Привіт! Знову співбесіда? Ну як?
Чувак показав на мене й сказав: «Ні». Тому схрестили пальці.
А я їду кататися і їсти морозиво.
Можеш узяти скейт і триматися ззаду.
Звучить як надійний метод загинути.
Та ну, морозиво тебе збадьорить.
Слухай, я...
Ясно. Ми більше не можемо спілкуватися,
бо тепер усе дико і чортзна-як. Зрозуміла.
Еліс. -Бувай!
Стій. -Привіт, Ліз.
Привіт.
Ти як, у нормі?
Новий собака? А де Лайнощур?
Його взяли в сім'ю в Енсіно. Назвали Купером.
То вони білі? -Так.
А це в нас хороший хлопчик. Так.
А цього ти як назвала? -Тампоножер.
Тампоножер? -Саме так.
Прогуляєшся з нами?
Так. -Добре.
Але... Костюм не знімеш? На придурка в ньому схожий.
Хороша порада. -Так.
Що, тампончика шукаєш?
Вони такі смачнюнькі. Я знаю, дуже добрі.
Я відчиню.
Привіт, мала. -Привіт.
Що сталося? -Я була неподалік,
бо їла морозиво. -А мені принесла?
Я не знала, що ти хочеш.
Ну, це ж морозиво. Відповідь завжди «так».
Впустиш?
Слухай, Еліс, це...
Це моя Фортеця самотності.
Вибач. Я мала подзвонити,
а не вдиратися. Вибач. -Нічого. У тебе все добре?
До завтра почекаєш?
Так. Якщо чесно... Капець. Я не хочу сьогодні про це думати.
Добре. -Добре. Бувай.
Бувай. Горіхово-зефірне.
Таке морозиво ти хотів? -Так.
Вона вже повикидала все смачне.
Бувай.
Це пацієнтка?
Майже. Вона нагадує мені тебе в її віці.
Я не була така гарненька.
Була. Щось поїсти хочеш? Замовимо?
Так. Я думала про салатик, щось дуже корисне.
Починається.
Отже, я хотів з тобою поговорити про... Ні, ні!
Ну от!
Я так розумію, вам і досі важко дивитися мені в очі.
Так. Самій не віриться, що лізла до вас цілуватися.
Це така дурість. Хто таке робить?
Усі.
Воллі, а вам полегшає, якщо скажу, що недавно я зробив помилку
з подругою, і ця помилка значно гірша?
Розплющуйте обидва.
Чому у вас сумне обличчя? -Такий вираз.
Ви лізли цілуватися до свого терапевта?
Просто терапевта. Я ось до чого:
вона бачила, що я себе картаю,
тому жартувала, пояснювала, що ми всі люди.
Вона мене розрадила,
хоча сама переживала ту саму фігню.
Вона кльова. -Так.
А як ви її розрадили?
Ніяк. Я про себе думав.
Здається, ви мені більше не подобаєтеся. Занадто егоїст.
Кінець сеансу.
А оце послухай. Днями знайшов.
У шість рочків чи десь так
у тебе були проблеми зі сном.
Ми ставили твої ніжки зверху на мої і танцювали, доки ти не захочеш спати.
Пам'ятаєш?
На жаль, ні. -Давай.
Будинок расистки Пем. Чекай.
Потримай його.
Вона любить білі квіточки.
Так. Так їй, так.
Готово. Пішла ти, Пем. -Пішла ти, Пем.
Співчуваю через гівняну співбесіду.
Знаєш, як важко з кримінальним минулим знайти роботу?
Мене не взяли в сраний мінімаркет,
у найкращому костюмі, з такою усмішкою.
Ми прекрасні люди, Шоне. А нас ніхто не підтримує.
Я не просив таку зовнішність.
Ні.
Забий на нецікаву роботу.
До чого в тебе лежить душа?
Не знаю. Люблю куховарити.
Коли нам в армії набридали сухпайки,
я щось варганив, і побратимам подобалося.
А я був щасливий.
Бути щасливим важливо.
Очевидячки, я маю знайти заняття, яке мене ощасливить, за межами дому.
А що ти любиш? -Вказувати людям, як їм жити.
Думаєш, за це хтось заплатить?
Ні, ти все зробиш безплатно.
Так.
Можна з тобою про щось поговорити? Стосується Еліс.
Хотіла цілуватися.
А тепер нам ніяково.
Я нічого не робив, а вона на мене злиться.
Не думаю, що вона злиться.
Я думаю, вона боїться, що її покинуть.
Знову. -Так.
Я тебе почув.
Ходімо.
Чому з дупи твого пса стирчить нитка?
Згадай його кличку, Шоне. Згадай кличку.
Ой, чорт.
«А в разі розумової недієздатності
я забороняю підтримувати моє життя штучними засобами
або кризовими заходами».
Так, чорт забирай.
Тобто якщо розум покине моє тіло, вона може задушити мене подушкою.
Серйозно? Що з тобою?
Нічого. Саме так мені б хотілося піти з життя.
Останнім, що я побачу, буде доньчине вродливе личко.
Підписуй уже.
Добре. Де мені... -Отут, чудово.
Усе!
Це все, що треба. Дякую, Меґ. -Дякую.
Бажаю приємного перебування.
Не забувайте: ваш тато...
неймовірний, попри всі докази протилежного,
які вам надаватимуть до кінця візиту.
Бувай, Кевіне.
Це до мене. Я Кевін.
Наш жартик, який я потайки ненавиджу.
Це він вам симпатизує.
Я теж так кажу. -Бувай, Кевіне.
Усе, я пішов. Бувайте. -До побачення.
Я дуже тобою пишаюся. Бувайте. -Бувай.
Хух.
Ти в порядку? -Так, але важкувато.
Усі юридичні штуки, медична інформація
від лікарки, яку ти хочеш затягти в ліжко.
Вибач, це справді важкувато.
Не перепрошуй. -Меґ, мені з тобою дуже добре.
Мені теж, тату.
Послухай, зараз я нам з тобою підніму настрій.
Я говорила з Дейвом, і ми дійшли згоди,
що пора випровадити його маму з будинку для гостей.
Куди ж вона піде? -Не знаю. Додому
або в клініку реабілітації після уявних травм стопи.
І ми б залюбки тебе...
Запросили до нас переїхати. -Справді?
Так, справді.
У тебе буде власна ванна, кухня, мінікабінет.
Ми возитимемо тебе, куди скажеш,
і ти зможеш спілкуватися з Мейсоном. Він зблизиться з дідусем.
Ого.
Це так великодушно.
Про вовка промовка. Це Мейсон.
Я секундочку поговорю, а тоді ви з ним...
Стій, ні... -Привіт, синку. Як ви там?
Справді? Ні.
Я не хочу до вас переїжджати.
Що?
І це була така лажа.
Він не хотів бути зі мною в кімнаті.
Думає, що я кінчена. -Капець.
Він не вважає тебе кінченою.
Сказати чому? Бо ти опупенно гарна і охеренно класна.
Ти мене втішаєш. -Ні.
Я про таке не збрешу. У тебе все буде, коли захочеш.
Тому твій тато постійно ходить і труситься.
Я думала, що з Шоном у нас взаємне.
Хтозна? Може, ти не помилилася?
Для нього все складно.
Живе під дахом у твого тата, своїх проблем повно,
та й зрештою, пані, вам лише сімнадцять.
Пані, мені майже 18. А йому лише 22.
Твоєму найстаршому скільки було?
П'ятдесят, але я була старша, ніж ти. -Ага, наскільки?
Дев'ятнадцять. Але то було інше. Містер Поузлі був другом мого тата,
а я на тата розізлилася. Ясно? -Боже.
Просто кажу, що в людей таке буває постійно.
Робиш крок назустріч не тій людині, трахаєшся аби з ким.
Але повір мені. Якщо ви з Шоном – друзі,
а я думаю, це так, тоді вся ця дурня вивітриться.
Якби ж цього не сталося взагалі! -Я розумію.
Ганьба нереальна. -Так!
Однак я тобою пишаюся, бо ти не побоялася зробити крок уперед,
хай навіть поранилася. Це означає, що ти на шляху до норми.
Так.
Привіт, дівчата. Ну, як воно?
Ґабі, поговоримо? -Ми не закінчили.
Ні? Добре.
Ми закінчили.
На вечірці він був придурком,
треба його ще трохи помучити. -Підтримую.
Через кілька років потрахаєшся з його другом.
А містер Поузлі був гарний?
Ні. Але для тата він був важливий.
Меґ.
Якщо покваплюся, встигну на вечірній рейс...
Чекай. -...і зможу піти
завтра на Мейсонів матч. Чудово.
Ти не мусиш їхати. -Ні, все нормально.
Ти пояснив. Чітко.
Ти не можеш переїхати в інше місто.
У мене... обов'язки перед п... пацієнтами.
Твої пацієнти. Дуже важливі.
Вони навіть до тебе додому ходять.
Ти про Еліс? -Я не знаю.
Мила, це дочка Джиммі. Я їм трохи допомагаю.
Прекрасно.
Ти нарешті знайшов час для когось, крім пацієнтів.
А знаєш, що тупо? Я чомусь думала, що це можу бути я.
Стій. Усе кудись не туди повернуло.
Я справді вдячний за все, що ти для мене робиш.
Тату, чому ти не розумієш? Тобі 73 роки, ти хворий.
Ти до кінця життя не плануєш налагоджувати зі мною стосунки?
Я все дитинство слухала, як мені люди розказували, що ти неймовірний.
І завжди думала: «Чорт, про кого вони говорять?
Для мене його ніколи немає».
Ми це виправимо без переїзду на той бік країни.
Я просто не готовий.
Ще ні.
Ще ні. Розумію.
То ти нас обдаруєш своєю присутністю,
коли вже не зможеш самостійно їсти й розмовляти! От ми щасливчики!
Меґ! Зупинися! Будь ласка.
Я перекажу Мейсону від тебе вітання.
Чорт! Боже.
Я поговорила з Еліс. Вона в нормі. -Так.
Перевірю, чи ти пам'ятаєш, що робити далі.
Повтори.
Нічого. -Точно, вгадав. Домовилися?
Ще раз дякую, але поговорити я хотів не про це.
Сьогодні на сеансі я усвідомив, що добре вмію
дбати про пацієнтів,
але за цей рік у мене з'явилася звичка
дозволяти близьким людям дбати про мене.
Особливо тобі, але я... я не... я не віддячую тим самим.
Ти запитуєш, чи був у мене оргазм?
Ні. А був? -Так, був.
Чудово. Більше одного? -На цьому зупинимося.
Гаразд.
Ти від доброти сказала, що не шкодуєш.
Я мав сказати те саме. -Ні, все нормально.
Ґабі, я повинен був, бо це правда.
Я не готовий ні до чого бодай віддалено справжнього,
ти й сама бачиш.
І я розумію, що я – безпечний член. -Абсолютно.
Але ти дала мені надію на те, що одного дня може бути щось справжнє.
Я... не знаю, я просто вдячний за це.
Беее. Коротше, виговорився.
Дружні обійми? -Так. Залюбки.
У тебе ворухнувся пеніс.
Радше посунувся, а не ворухнувся.
Привіт.
Здоров. -Привіт.
Чо... Вибач. -Так.
Не проти влаштувати барбекю? -Барбекю? Так.
Я б з'їла ще трохи м'ясця. -Чорт забирай, Ґабі.
Вжух.
Я не боюся.
А дарма. Мав би боятися. Ти мені погрожуєш?
Привіт. А Дерек де? -Дякую. А я йому не сказала.
Дякую.
Їжа майже готова. Але потрібен сушеф.
Еліс? Допоможеш?
Добре, тільки не командуй.
Привіт, довбак. -Салют, довбачка.
Люди! Пахне чізбургерами?
Сонце, ми любимо тебе. Приходь.
Добре. Я голодний як вовк.
Це мені? -Тобі.
Дякую.
Хавчик готовий. -Супер.
Їсти, їсти.
Бургери.
Чай з льодом. Лимонад.
Салют.
Привіт.
Знаю, Ґабі з тобою розмовляла.
Я був п'яний.
Я... Вибач.
Це хріново прозвучить,
але мені здається, ти теж повинна попросити в мене вибачення...
за те, що загинула.
Я розумію, бути мертвою напевно паскудно, але...
я думаю, що тобі дісталася легша роль.
Паскудство.
Я так сумую без тебе.
І життя здається препаскудним.
Мабуть, тому я й переспав з твоєю найкращою подругою.
Гей.
А я тут з мамою розмовляю.
Переклад субтитрів: Олена Любенко