Hejsa.
Er du sulten?
Pis, pis, pis!
Det var en fejl. Beklager.
Det er ikke dig. Jeg er bare... Gud, jeg er et røvhul.
Nej, du er ej.
Summer er min bedste veninde. Hun må aldrig finde ud af det.
Ingen må nogen sinde finde ud af det. Jeg...
Godmorgen, mester. Rygende varm æggesandwich.
Fik du sovet?
- Jeps. - Kom så. Det er en dejlig dag.
Banker han ikke på?
Ikke når æggesandwichen er varm.
Du skulle have set Seans ansigt. Han var rasende og knust.
Ligesom da jeg fandt ud af, jeg skulle have en tredje dreng.
Vær ikke så hård ved dig selv.
Hvem har ikke solgt sin virksomhed til sin partners bandlyste far?
- Hvorfor siger du sådan? - Du spøgte. Så jeg troede, vi spøgte.
- Jeg må gerne spøge. Du må ikke... - Rolig nu. Kom her.
Giv mig et kram. Undskyld. Kom her.
Kom her, kom her, kom her. Du klarer det. Okay?
Pis.
Må jeg spøge nu, du har ansigtet i mine nødder?
Nej, men jeg kan godt lide det.
Du skulle have set Liz' ansigt.
- Jeg mistede besindelsen. - Vi begår alle fejl.
I min mørke periode var jeg en dag skæv og spiste halvdelen af Alices biologiprojekt.
Til mit forsvar var det en model af menneskeligt dna lavet af slikstænger.
Hun fik et firtal. Men den smagte lækkert.
Tak, fordi du altid er så relaterbar.
Jeg fatter ikke, jeg råbte ad hende.
Pis.
Pis!
Måske undgår jeg bare Liz resten af mit liv.
Jeg har forsøgt. Det kan man ikke, Sean. Hun finder en.
Hej. Dit knæ bløder.
- Spørg ikke. - Hvad er der sket?
For fanden! Fattede du ikke, at du ikke skulle spørge?
Undskyld, skat.
- Du er bange for hende, ikke? - Og? Du er bange for Liz.
Bestemt. Hun er skræmmende.
- Alt er så langt ude. - Nej.
Jeg ved, hvordan du løser det.
Så Jimmy sagde, jeg skulle tage det med hen til dig.
Jeg elsker, når Jimmy siger noget.
Det bliver sjovt, for jeg har aldrig været i terapi før.
- Svært at tro. - Imponer mig.
Jeg ved, du troede, at du gjorde noget godt for mig.
Jeg skulle ikke være flippet ud. Det er jeg ked af.
Jeg skulle have talt med dig.
Undskyld.
- Det er fint. - Okay.
SKRÆMMENDE NABO SOLGTE FORRETNING
Godt arbejde.
SEAN REAGEREDE FØLELSESMÆSSIGT. DE LØSTE DET
Liz, jeg vil forsøge at være oprigtig. Jeg er glad for, at du kom.
Var det alt?
Skal jeg trække bukserne ned og klappe med røven?
Godt.
- Hvor meget betaler du ham? - Intet.
Det lyder rimeligt.
Tak for det.
Det her var en god idé. Hellere doughnuts end en vandretur.
Se lige det barn. Han eller hun havde aldrig klaret en hel vandretur.
Han eller hun? Hun har en lyserød "Emily"-sweater på.
- Lad mig prøve. - Okay.
Hej. Hvor er du sød.
Det sagde du også til mig i går. Hvis alle er søde, er ingen søde.
- Det falder dig naturligt, Charlie. - Prak os ikke din avlsagenda på, James.
Vi fandt til dels sammen, fordi ingen af os vil have børn.
Nej, du vil ikke have børn.
Jeg sagde, det var fint med mig. Ikke at jeg ikke ville.
- Hvem er du? Hvad sker der? - Lad os give dem lidt fred.
Hvorfor? Det er så intimt.
- Derfor, Michael. - Det er fint.
Jeg ville elske at få et barn.
Men sker det ikke, så er jeg helten, der ofrede sig for at redde ægteskabet.
Jeg kan også være en helt ved at lade, som om jeg overvejer det.
Hvor modigt.
I kan møde vores adoptionsadvokat.
- Han er vores ven. - Det ville være skønt.
Hvis Brian altså er med på den.
Hvad mener du, Charlie? Brian er en helt.
Nogen har lavet en bækage.
- Skal jeg hjælpe med at skifte hende. - Ja. Kom, dit lille stinkdyr.
"Det falder dig naturligt, Charlie"?
Bebrejd ikke mig. Du ville ikke lade vores venskab dø.
Jeg... Den er her stadig.
Hej, knægt.
Din far er landet i dit liv med et brag. Så vi kan ikke undvige det.
Har I fået talt sammen?
Ved han, hvor du bor?
Det spurgte du mig om i sidste uge, og du kunne se på mig, at svaret var nej.
Javel.
Hvorfor vender vi altid tilbage til min far?
Jeg ved, at din far gjorde noget, der skadede jeres forhold,
som du ikke har fortalt mig om. Og hvordan ved jeg det?
Jeg har lavet det her i hundrede år.
Hvorfor udsætter du mig for terapi i køkkenet?
Du og Jimmy talte ofte sammen uden for kontoret.
- Jeg ville give det et skud. - Tre meter fra din dør?
Små skridt.
- Kom nu. - Beklager. Jeg skal på arbejde.
Hvorfor er du her stadig?
Fordi jeg har skidt i din skrivebordsskuffe.
Slap af. Jeg havde bare glemt mine nøgler.
Det er derfor, jeg hader at forlade mit kontor.
DU KIGGEDE
Hej. Hvordan gik det med Liz?
Hun sked ikke på mit skrivebord. Så det er vel en sejr.
Jeg kan stadig ikke få Sean til at tale om sin far.
Jeg forsøgte endda uden for kontoret.
Du forsøgte at jimmy'e ham.
Det kalder mine klienter mine uortodokse metoder.
- Jeg kommer aldrig til at bruge det ord. - Vi får se.
Sean og jeg er stadig tætte.
- Skal jeg forsøge med farsnakken? - Nej, ikke mere indblanding.
Du er ikke hans terapeut længere. Bland dig udenom.
Okay, Paul. Jeg blander mig udenom.
- Så siger vi det. - Jeg kan godt blande mig udenom.
- Jeg blander mig uden om mange ting. - Nævn én.
Jeg har aldrig været til spinning.
- Gid jeg havde bedre eksempler. - Jeg kender dig.
Når Sean får problemer, giver du efter.
Du kan ikke lade være med at hjælpe.
Jeg kan lade være med alt, jeg indstiller mig på at lade være med.
- Hvorfor står der: "Jeg har tisset her"? - Hvor?
Du godeste. Giv mig den.
- Har du skrevet det, Paul? - Det er din vanvittige nabo!
Jeg er bekymret for Sean. Han skal arbejde sammen med sin far.
Der skal ikke meget til, før det slår klik.
Det er dæleme godt. Har du smagt?
Det var hårdt at smide dig ud hjemmefra.
Men jeg vidste, du havde brug for at lære det på den hårde facon.
Se dig bare nu.
Se os begge to.
Din mor var lidt bange, men jeg sagde: "Nej, lad en mand være en mand."
- Alt vel? - Ja, alt er fint.
Jeg elskede den madvogn og solgte den til ingen verdens nytte.
- Det er jeg ked af. - Ja, det er noget møg.
Jeg knaldede en fyr, der sked på mig.
Nu må jeg bryde ind hos ham for at hente mine ting og min yndlingsvibrator.
- Hvor rædsomt. - Var den dyr?
Vi splejsede til de fleste.
Jeg kan slå jer begge. Charlie vil have et barn.
- Det er ikke et ægte problem. - Småbørn er fede.
- Få dog et barn. - Hvem skal have et barn?
- Brian. - Det kan man ikke se.
- Jeg skal ikke have et barn. - Jo, du skal.
Sådan fungerer et ægteskab. Hvis den ene vil, er beslutningen truffet.
I får et barn eller går fra hinanden.
Eller også finder I en løsning.
For din og Charlies kærlighed er uovervindelig.
- Jeg vil have en Derek. - Så er det her det bedste sammentræf.
Det her er min bedste ven fra mit gamle arbejde.
Derrick.
Hej, folkens. Liz.
- Hej, sveske. Hvordan går det? - Godt at se dig.
- Du dufter godt. - Tak.
Du dufter altid godt. Godt så.
Okay.
Du drømmer ikke om, hvad Gaby lige sagde, hun ville have.
- Lad være. - Intet. Hun vil ikke have noget.
- Ikke noget? - Nej.
Det lyder som en løgn, men fint nok.
- Spiser vi her eller... - Nej, nej.
Stemningen er for trist. Vi Derek'er kan lide at være glade.
Nåja, forresten... Der er intet galt i at ønske sig en Derrick.
- Okay. - Tillykke med barnet igen.
- Jeg skal ikke have et barn! - Okay.
- Jeg glæder mig til hans barn. - Intet barn. Nej.
Jeg har brug for indhold i mit liv for ikke at gå i sort.
Jeg er så tæt på at sidde og græde i mit badekar og drikke vin.
Det ville jeg elske at gøre med dig.
Vi kunne sidde i hver sin ende med fødderne mod hinanden,
og så kunne vi flette tæer.
- Det er vores badekar stort nok til. - Nemlig! Nej, vent lidt.
Vi ville ikke synke ned i afgrunden. Vi skal være proaktive.
Jeg er klar.
Jeg vil muntre mig selv op ved at tage billeder af internathundene på dødsgangen.
Du burde være festarrangør.
Billederne på hjemmesiden er elendige.
Jeg vil tage nogle gode, så de kan få nye hjem.
- Og du tager med. - Aldrig i livet.
Så betragter jeg babysagen som et problem.
Det er et problem!
- Det er det altså ikke. - Nej.
- Hvad fanden sker der? - Undskyld.
Når du spiller fingertromme, ved jeg, du stresser.
Men Paul og jeg blev enige om, at to terapeuter ikke gavner dig.
- Så jeg blander mig udenom. - Det må være rart.
Du dropper mig. Så hvis jeg bryder sammen, er det ikke din skyld. Går det mig godt,
er det, fordi du fandt hjælp til mig.
Du fik mig til at føle mig skyldig, underlegen og tarvelig på én gang.
- Det kan jeg bare. - Hej.
Tænk, jeg må tage en Lyft til træning. Vi bør skaffe mig en bil.
Skal vi betale den?
Hun får dårlig samvittighed, når hun finder ud af, jeg skal se på brugte biler.
Så du tier nu, så du kan bruge det mod hende senere?
Faderskab, skatter.
Godt. Vi ses senere.
Vil du med? Bare for at tænke på noget andet.
Ja, hvorfor ikke?
Godt, smukke. Slap af og smil afslappet.
- Ikke dig. - Nej, men den sad lige i skabet.
Find mig en med venlige øjne.
De har alle sammen ens øjne. Store, sære glaskugler, der dømmer en.
Godt. Sådan der. Nu skal du fotograferes.
- Jeg ved det. - Har du nogen sinde mødt en hund?
- Den her svarer til tre hunde. - Du godeste.
Godt.
Charlie og jeg bør ikke få børn. Vi har for travlt.
Du er her klokken 15.00 på en tirsdag.
Det er min ret som dink.
Dobbelt indkomst, nul børn.
Vi skulle brænde pengene af på at rejse. Maui, Nepal, Paris.
Småbørn er vist slet ikke tilladt i Paris.
Jo, men de ryger og bruger ikke deodorant.
- Ved du hvad? Vi tager dem med i parken. - Må vi det?
Du må gerne. Du er internatets største velgører.
- Hvad? - De fik 2000 som din bryllupsgave.
To tusind? Jeg kunne have købt en elcykel. Eller nye lægge.
- Du har flotte lægge. - Jeg fik, hvad jeg ville have. Kom.
Han kan springe.
- Hov. Jeg har vist spærret dig inde. - Det er i orden, Derrick To.
Det er spøjst. Jeg så dig som en, der kørte sportsvogn.
Nå? Ville jeg ikke virke som en narrøv?
Det gør du allerede med de solbriller.
Hvilke solbriller?
- Dem henter jeg senere. De er med styrke. - Så har du brug for dem.
- Skal jeg hjælpe med den? - Tak.
- Jeg tager dine narrøvssolbriller. - Tak.
- Ingen årsag. - Hvad har vi så her?
Vi har en tandbørste, nogle pæne bh'er.
- Hindbærsnitter. Fedt nok. - Det er faktisk ikke mine.
Men jeg gjorde mig fortjent til dem ved at forkaste min værdighed.
Det er en brudkasse. Der har jeg været.
- Vil du høre, hvordan jeg hævnede mig? - Ja da.
Jeg tænkte på hende i månedsvis og sørgede længe.
- Det kunne hun ikke klare. - Klart.
- Jeg fodrer stadig hendes kat af og til. - Så kan hun lære det.
- Det er min mobiltelefon. - Den har du i hånden.
Det er min anden mobiltelefon.
Den under vibratoren?
Det er Gabys arbejdstelefon. Hun ringer tilbage.
Hvilken er bedst? Jeg kan godt lide den røde.
- Ja, den er god. - Hvad kalder du den?
Clifford, fordi den...
- Stor og rød. - Den er stor og rød.
Gaden er lukket. Du må køre den anden vej.
I kan ikke lukke hele vejen. fordi I renoverer Racistiske Pams hus.
I kender hende nok som Pam.
- Vi kender hende også som Racistiske Pam. - Flyt nu keglen.
Fint. Vejen er åben.
Vejen er lukket. For sent.
Du behøver ikke være en nar.
Er du en hård negl? Hvad fanden vil du gøre?
Rolig nu, Sean. Det er ikke det værd. Træk vejret.
Træk vejret. Sean, sæt dig ind i bilen. Hallo.
Sæt dig ind i bilen, Sean. Kom nu. Sean!
Kom nu. For min skyld.
Det var helt vildt langt ude. Nu ved de, hvor vi bor.
Nej, de gør ej. Du parkerede en gade væk, så vi måtte gå herhjem.
Det er, fordi han var det største menneske, jeg nogen sinde har set.
- Han var ret stor. - Sean.
Jeg ved ikke, hvad der skete. Alt blev hvidt ligesom førhen.
Jeg har arbejdet sammen med min far hele dagen. Jeg er anspændt.
Hvorfor?
Da jeg vendte hjem fra Afghanistan, var der intet, der gav mening.
Det var svært for mig at finde en grund til at fortsætte.
Og... han opførte sig, som om alt var godt.
Det er forfærdeligt, men din far kan jo ikke læse dine tanker.
Jeg fortalte ham det!
Jeg sagde, at jeg led. Ved du, hvor svært det er for mig?
Jeg tryglede ham om hjælp.
Og ved du, hvad han gjorde? Han sagde, jeg ville komme over det.
Hvad skal det betyde? Og så ville han ikke snakke om det.
Men da jeg så endte i slagsmål, begyndte han med sin hårde facon.
Han smed mig ud.
Og nu tror han, han er en helt, fordi jeg klarer mig godt.
Skulle det være på grund af ham?
Jeg forstår dig. Hør, Sean.
Du havde det svært. Din far svigtede dig. Jeg forstår det godt.
Det her er pissekompliceret. Okay?
- Han er et godt menneske. Okay? - Det ved jeg.
- Han elsker mig. Okay? - Det ved jeg.
Han knoklede for min skyld, og jeg svigtede ham.
Så jeg vil ikke høre dig tale grimt om min far.
Jeg forstår det godt. Jeg siger ikke mere. Så, så. Lad os sætte os ned et øjeblik.
- Undskyld. - Det er fint.
Tak.
Gad vide, hvad Pam skal have lavet ved huset.
Se, hvor sød du er ved ham.
Jeg kan mærke hans kugler på låret, og de er varme.
Du elsker ham, ligesom du ville elske et barn.
Nej, Liz.
Jeg ville være en elendig far.
- Slap af, dink. At være forælder... - Vores ven har vist brug for luft.
Nej!
Hallo! Hund!
Hov, hov, hov!
Når min søster ringer, siger hun altid:
"Det vildeste skete!" Og så er det bare, at min mors paryk faldt af i Walmart.
- Parykker falder jo af. - Det gør de.
- Hej! Er I stadig her? - Hej.
Skulle du ikke undervise, G-punkt?
Kald mig ikke G-punkt foran min nye ven.
- Hvorfor ikke? - Jeg fortæller det senere.
- Det er sjovt. - Okay. Tak.
Men han har ret. Jeg skal inspirere den nye generation.
- Det lyder godt. Godt at møde dig. - I lige måde.
- Ses, D. - Ses, D i Anden.
- Jeg tager narrøvsbrillerne på. - Det kan jeg se.
- Bliv kærester med ham. - Hvad? Nej.
- Du vil gerne. - Jeg har for travlt.
Jeg kommer mig stadig over det pis med Jimmy.
Ja.
Det vil være bedst for mig at bure missen inde.
- Lad være med at kigge. - Hvad? Du peger på den.
- Det er min mis! - Undskyld. Det styrer du.
Jeg skal ind og finde saksen uden at spørge Liz.
Så det kommer til at tage mig det meste af dagen.
Vil din far ikke lade dig få en tatovering?
Han kan ikke forhindre det for evigt. Skal jeg få en her eller der?
Det ved jeg ikke. Hvad synes du?
- Begge steder er fine. - Du kiggede ikke engang på hende.
Okay...
Der er noget galt.
- Jeg glemte guac'en. - Vi skal da have guac.
- Hun ved det. - Nej.
- Jeg trygler dig om at være cool. - Jeg er cool.
Jeg er LL Cool Cool.
Det hedder han ikke.
- Glemte jeg min pung på dit værelse? - Nej, men det værelse bliver aldrig rent.
- Det er hjemsøgt af vores handling. - Du milde.
- Hej, far. - Jeg smutter. Mangler du noget?
Niks. Elsker dig.
I lige måde. Vi ses, Connor.
Elsker dig.
Nej, undskyld.
Fint nok.
Seriøst!
Det vil ikke chokere dig, at din far ikke nævnte, at du kom.
Det rager ikke dig, Jimmy. Dette er min Ensomhedens fæstning.
- Hun er morsom, hvad? - Ja.
Ligesom mrs. Maisel.
Hvad? Jeg ser fjernsyn.
Meg skal holde hovedtalen om bæredygtig energi.
- På Caltech. - Hold op.
- Det er ikke noget særligt. - Det er det da.
Jeg glæder mig virkelig.
Jeg skal lige tale med dig.
Jeg vil... Jeg kommer tilbage, hvis jeg hører et "uf".
Hvad?
Sean fortalte mig, hvad det er med hans far.
Jeg blandede mig udenom, men han var ved at komme op at slås. Han har det fint.
Og så fortalte han mig det bare.
Da Sean havde det allerværst, bad han sin far om hjælp.
Hans far ignorerede ham bare. Han undgik ham fuldstændig.
Fortalte han dig det uden en opfordring?
Ja. Han sagde, han var anspændt efter at have arbejdet sammen med sin far.
Og så... Ja. Jeg spurgte bare: "Hvorfor?"
- Hvad sagde du? - "Hvorfor?"
- "Hvorfor?"
- Sagde du: "Hvorfor?" - Jeg sagde: "Hvorfor?"
Skal vi blive ved med at gentage det?
Jeg sagte det meget afslappet. "Hvorfor?"
- For fanden da også. - Han flippede ud, Paul.
Jeg havde ikke tid til at bede ham lukke øjnene og forestille sig en stor tornado.
Det er en sky. Og det ved jeg, du ved.
Jeg vidste, du ville svine mig til, men jeg kom alligevel. Ved du hvorfor?
Fordi jeg kun går op i at hjælpe Sean. Hvad med dig?
Jeg kender ham. Har du overhovedet læst mine noter?
Du behøver ikke svare.
Du lytter aldrig mere til mig i nogen henseender.
Vi burde arbejde sammen.
Vi burde arbejde som et hold. Som Batman og Robin.
Du må gerne være Batman. Du lyder allerede som ham.
- Det skal du få betalt. - Det er præcis det, Batman ville sige.
Paul, hvorfor er du stadig vred på mig?
Vil du stadig lære mig noget? Jeg ved det. Jeg dummede mig med Sean.
Men sig ikke, at du er vred, fordi han betroede mig noget,
som han ikke ville tale med dig om. Sig ikke, at dit ego er så stort.
Vi ses, Jimmy.
Paul.
Uf.
Du virker gladere, end jeg forventede.
Jeg tror, jeg vandt for en gangs skyld.
Fortæl mig, hvordan det føles.
Jeg bearbejder det stadig.
- Hvad med at fortælle om Caltech? - Åh gud.
Jeg brækker mig. Jeg kan ikke tale om det.
- Er du nervøs? - Ja, meget. Det er min tale...
Den er for lang.
Det er ret godt. Men du har byttet rundt på strukturalisme og funktionalisme her.
- Sikke et lækkert hus. - Tak.
Men du får aldrig sådan et hus, hvis du laver ged i projektet. Så fokusér.
- Men det er ret fedt, ikke? - Jo.
Alle badeværelserne har gulvvarme, så...
- Af og til sidder jeg bare på gulvet. - Lækkert.
- Hej. - Undskyld.
Du er optaget. Jeg gør det hurtigt.
Jeg kunne ikke lade være med at tænke på din indeburede mis.
Virkelig? Okay. Det her er Keisha. Hun kan høre dig, selv om du hvisker.
Så du giver ham ikke noget?
Tilbage til projektet.
- Skønt. Nu tror hun, vi knalder. - Fedt.
Grunden til, at jeg mente, den anden Derrick ville være god for dig,
er, at du altid tager dig af andre.
Så måske er det på tide, at nogen tager sig af dig.
- Jeg har sendt hans nummer. Ring til ham. - Hvad?
Vi ved ikke, om det kommer til at gå, men, G, du fortjener at være glad.
- Det var sødt. Tak. - Du er den bedste.
- Jeg vil også have en Derek. - Det vil alle.
Vi ejer en hund nu. Du kan ikke møde ham endnu, for han skal sys i benet.
- Og han skal have en dyr øjenoperation. - Jeg glæder mig.
- Brian, hils på Stuart. - Hej.
Han er Michaels adoptionsadvokatven.
- Allerede? - Ja.
Hvordan begynder det her overhovedet?
Hvis du vil vide, hvilke børn vi har på lager,
så har jeg et par stykker bag i bilen.
- Hvad? - Jeg spøger.
Jeg kan lide at gøre det sjovt.
Jeg er kørt helt fra Tarzana. Må jeg låne jeres toilet hurtigt?
- Det er henne ad gangen. - Mange tak.
Charlie, jeg beklager.
Jeg har tænkt på det med børn hele dagen, og jeg kan ikke engang passe en hund.
- Jeg tror ikke, jeg er klar. - Det er i orden.
Jeg skulle ikke have overrasket dig med Stuart. Jeg...
Hvorfor er jeg så bange for at være ærlig?
Jeg vil virkelig gerne være far.
Jeg vil holde jul med tre sokker.
Og jeg vil køre og se mig over skulderen og sige: "Jeg mener det. Jeg vender om."
Og jeg vil være far sammen med dig. Er der ikke en del af dig, som ønsker de ting?
Selvfølgelig.
- Der er forresten ikke mere toiletpapir. - Tak, Stuart.
Når ens partner inderligt ønsker det, hvordan kan man så sige nej?
Brian, det er fedt at være forælder. De første seks år, tror de på alt.
Du er jo tit Cher til halloween.
- Ja. - Forestil dig et spædbarn, der er Sonny.
Åh gud. Kan spædbørn anlægge skæg, eller skal jeg købe et?
Jeg spøger, men jeg er kun 75% sikker på, jeg spøger.
Jeg kommer til at være elendig.
Jeg er en overfladisk narcissist, som er fanget af sin egen forfængelighed.
Og selv om jeg elsker de træk, så er jeg led og fordømmende.
Jeg er ligesom min far.
Og som far var han ikke ligefrem nogen succes.
Jeg var fuldstændig ligesom dig. Jeg var bange og ville aldrig have børn.
Heldigvis har Derek en sær evne til at se en i øjnene
og sige, at alt nok skal gå. Man tror ham altid og begynder at tude.
Jeg er virkelig glad for, at jeg lyttede, for når man føder det barn...
Eller pakker det ud i jeres tilfælde, så rammer det en.
Brian, du er alt for hård ved dig selv.
Men du er allerede en af de mest omsorgsfulde mænd, jeg kender.
Når du møder en, der har brug for dig, tager du en dyb indånding og hjælper dem.
Er det ikke en ønskefar?
- Tak. - Sådan.
- Han må gerne bruge sin evne. - D, han har brug for din specialitet.
Godt. Se på mig, Brian.
Hvad det end er...
...så skal det hele nok gå.
- Fik ham. - Han fik mig.
Alt vel?
Kan du ikke sove?
- Klientproblemer. - Det burde jeg have gættet.
- Hvad holder dig vågen? - Jeg er nervøs for min tale.
Du skal nok brillere. Giv mig lidt af det.
Jeg er bekymret for et ungt menneske.
En masse ubearbejdede faderkomplekser.
Du godeste. Er det mig?
Det kommer til at lyde som hjernevridervås,
men for et par uger siden sagde jeg til ham,
at hvis man ikke gør op med sin fortid...
...så indhenter den en.
Og jeg har bare på fornemmelsen, at der er noget skidt under opsejling.
Er du nu synsk?
Når man har været i branchen så længe, som jeg har, så opfanger man ting.
Ubearbejdede traumer.
Udskudte konfrontationer.
Den ringede to gange. Den kælling.
Det er, som om alle de gamle skeletter sniger sig ind på os
og bider os i røven.
- Lyder det skørt? - Lidt.
Men det er også en god måde for mig at fortælle, at mor kommer og ser mig tale.
Og mens hun er her, vil hun også gerne mødes med dig.
Herligt.
Lad mig spørge dig om noget. Synes du, jeg har et stort ego?
Undskyld. Jeg troede, du lavede sjov.
Lad mig se.
Engang var du så besat af dit arbejde, at du ikke opfostrede mig i 18 år.
Du kunne bare have sagt ja.
Det er skønt, at du kommer med kaffe klokken 8.00, men jeg bliver mistænksom.
- Er du et morgenmenneske? - Ja. Det er min tredje aftale i dag.
- Så passer vi nok ikke sammen. - Javel.
Men jeg har allerede glaseret bacon i ovnen. Så du kan lige så godt blive.
Jeg har også trap-remixet af Ringenes herre-soundtracket klar.
Det varer 30 minutter, og derefter skal jeg på arbejde.
Den dårlige nyhed er, at jeg skal bruge 15 minutter på
at skifte til et mindre kavalergangsrigt antræk, om man vil.
Mine klienter kan ikke håndtere det her.
- Det er distraherende. - Er det? Tak.
- Kiggede du? - Kun med øjnene.
- Morsomt. - De er flotte.
Selvfølgelig ringer min søster.
- Giv mig mobilen. Lad mig klare den. - Held og lykke.
Du har ringet til Gaby Nogets kontor.
- Hun kan ikke tale lige nu. - Sådan.
Hvabehar? Hvordan knepper man sit eget ansigt?
- Giv mig den. - Du må tale med hende.
Hvad vil du? Jeg har en kaffe og bacon-aftale.
Mor er kørt galt. Hun er på hospitalet.
Du har undgået mig, så mere får du ikke at vide.
- Det er jeg ked af. - Nej.
Hvis det var alvorligt, havde hun ikke lagt på.
- Men jeg må af sted. - Ja.
Vil du gøre mig en tjeneste? Vil du tage den glaserede bacon ud af ovnen
og åbne alle vinduer, så huset ikke lugter af glaseret bacon?
- Bare sig bacon. Du har travlt. - Og koden til dørlåsen er 80085.
Ja, ligesom "boobs". Sig det ikke til nogen.
Bacon, vinduer, babser.
- Sig det til alle. - Tak. Og nyd musikken.
Min dyrebare.
- Du bør nok se til din mor. - Ja. Ses.
Hvad er... Hvem er det?
- Hvad laver du? - Det ved jeg ikke.
Jeg følte, du ville bede mig rydde op på mit værelse.
Jeg har et stort ego.
Det er jeg klar over. Dit ansigt fylder hele forsiden af din bog.
Jeg har jo skrevet den. Ikke sandt?
Sædvanligvis ville jeg være ligeglad med, at Sean betroede sig
til dig om sin far i stedet for til mig.
Men lige før det stillede jeg ham et spørgsmål,
som jeg havde glemt, at jeg havde stillet ham før. Det...
Og hvad så? Jeg glemmer konstant ting.
- Derfor tager jeg noter. - Det gør jeg også. Det er bare... med...
...med Parkinsons bliver det vanskeligere, og...
Jeg er bange for, at jeg er ved at miste grebet.
Niks, Paul.
Vi laver en aftale.
Når tiden kommer, så siger jeg til.
Du kommer ikke til at tage det pænt. Du kommer til at lave den mine.
Du kommer sikkert til at være led over for mig.
Men jeg siger til. Og jeg siger også til dig, at lige nu...
Hold da kæft... er du stadig den bedste til det her.
Det ved jeg.
Og jeg beklager, at jeg nogle gange er møgirriterende.
Og jeg ved, du tror, at jeg aldrig lytter til dig.
Jeg vil vise dig noget. Men lad være med at hovere.
Jeg mødes stadig med Ray.
På grund af dig.
Du har en ven. Jeg har skaffet dig en ven.
Jeg stopper nu, men vil du sende mig det?
Nej. Lad os komme i gang med arbejdet.
Jeg har set på de noter, du sendte mig om Sean.
Ja, jeg læste dem, så snart du sendte mig dem.
Hold op med at smile.
Når han dissocierer, bliver alt hvidt. Hvad betyder det?
Godt, Nick Furry, det er din første legeaftale.
Jeg bør advare dig om, at mennesket, Liz, sikkert gør grin med din øjenklap. Så...
Hallo?
Hvad fanden laver du her?
Undskyld. Alice glemte sin pung.
- Jeg ville smide den i postkassen. - Giv mig den.
Okay.
Må jeg spørge om noget?
- Klarer de den? - Mener du det alvorligt?
Undskyld. Jeg beklager.
Vent.
De er i bedring.
Det er vi alle.
Tak.
Klarer du den?
Ja.
Jeg har det fint.
Du...
Tekster af: Cecilie Hassenkam