Te pole Summerit vihasena näinud.
Ta on tõesti hirmus ja võib mu päriselt ära tappa.
Üritagu. Ma löön tema häbet nii kõvasti, et ta lendab teise universumisse.
Issand, Gaby, jutt on tema parimast sõbrast.
Jah, aga tahan, et Alice teaks, mida ma häda korral teeksin.
Ma armastan sind.
Pealegi paneb igaüks keskkoolis oma hea sõbra kutti.
Mina magasin oma sõpsi Shauna peika Justiniga.
Hiljem rääkisime Shaunaga sellest, et Justin nutab orgasmi saades.
Mis selles halba on?
Olgu.
Te Summeriga armastate teineteist.
- Eks? - Jah.
Küll see kõik läheb üle. Anna vaid aega.
Sul on täiesti õigus.
- Nii tore, et sa oled tagasi. - Minu arust ka.
Mina ütlesin sulle sama. Sa väitsid, et olen tola, kes sind ei mõista.
Gaby suust kõlab see targemalt.
Mõistan seda.
- Hei! Ta on tagasi! - Jee!
Jee!
- Nii tore. - Minu arust ka.
Me oleme tagasi!
Jah, me juba tegime seda.
Kuradile su kohv. Ma toon šampanja.
Oo jaa, šampanja!
Kas mulle üldse meeldis siin olla?
Summer ütles, et tal pole aega minuga rääkida,
sest ta kepib kõigi mu sõpradega.
Oi, kullake... Ta ei kepi Danieliga, kelle käed on väga väiksed.
- Ema... - Kuule,
sa pead selle enesehaletsemise lõpetama.
Tead, mida ma otsustasin? Sa naased homme kooli, jutul lõpp.
Sa pole mulle terve elu rahu andnud.
Ning nüüd vajan sind kordki ja sa ei suuda isegi mulle toeks olla?
Sa oled säärane...
Ütle, kui julged.
- Hei! - Ta ütles, et olen kingkongilik mõrd.
Vau. Ja ta on veel elus?
Jah. Ma käskisin tal ettevaatlik olla,
muidu kõrvaldan ta ja teen uue lapse, kes on tema nägu.
Menopausi veel pole.
Lasen jutu liikvele.
Väikse napsi abil ma peagi ei mäletagi, et ta nii ütles. Proosit!
- Proosit! Proosit, Connor! - Proosit!
Vabandust.
Halloo?
- Hea kraam. - Kihisev.
- Hommikušampus. - Mida?
- Hei. - Hei.
Kuidas tal läheb?
No ta sai üsna rängalt peksa.
Tal on jalaluumurd. Teda juba opereeriti
ja peaksin teid hoiatama, enne kui sisse lähete...
Mis on?
Ta on ropult pilves.
Vaat kes tulid!
Minu lemmikbänd: Gaby Ja Valged Päästjad.
See on naljakas.
Laulge midagi.
Ma olen kummitus.
Kui palju tuimesteid ta sai?
Tundub, et väga palju.
See olin mina, teki all peidus.
- Jaa, me nägime seda. - Äge oli.
Mu noksi sisse pandi voolik.
Õnneseen.
Aga selle pani sinna nii kena mees.
Kui vajad eal noksivooliku panijat, siis saan parimat soovitada.
Anna mulle tema nimi.
Ei või iial teada.
Tema nimi on Lawrence.
Lawrence on väljamõeldis.
Tea seda, et me kõik oleme sulle toeks.
Sina ja Paul olete alati mulle toeks.
Ja vaadake, kui hästi sellega läheb. Aitäh, Suur Pea!
Suur Pea?
See jääb külge.
Liz! Mu aegade lemmik reeturlik äripartner.
Sa aitasid mind nagu „Pimedas nurgas“ ja siis lõid mulle noa selga.
Pagan!
Mida sina siin teed, Jimmy-keppija?
Kuule, võta teadmiseks, et ma pole enam Jimmy-keppija.
Jimmy-keppija tempel on igavene.
Ta ei eksi.
- Nii ma kuulsin. - Ole nüüd.
Oi ei...
Ema, tema üritas mind suudelda.
Issand!
Alice?
Nüüd ta suudleb veidrat naabripoissi.
- Hei! - Jah, väike raibe ongi veider.
Hei.
See kõlab mu peas, kui külastan oma sõpru
- haiglas... Issand. - Vaat see on veider.
Brian, ettevaatust. Sean on pilves ja õelavõitu.
Issand, aegade parim advokaat saabus!
- Ma armastan sind nii väga. - Mina armastan sind.
- See on väga kena. - Mida perset, Sean?
Aga sul ei tasu last saada. Sa oleksid kohutav isa.
Kurat.
Hei, pane mulle ka ära!
Ime türa, Pam.
See on nii hea.
Ma tahan isa näha. Kas ta on siin?
Kullake, isa oli siin, aga ta pidi ära minema.
Peaksite vist kõik minema. Seanil on puhata vaja.
- Jah. - Tuleme paari tunni pärast uuesti. Olgu?
Olgu, Suur Pea.
See on mu kehaga võrdeline.
See on üleliia suur.
Kas saaksime rääkida?
Tim läks endast välja ja lahkus, kui mõistis, et Sean oli taas kakluses.
Ma ei taha, et Sean oleks ärgates isata.
Ehk saaksite Timiga rääkida? Kas terapeudid teevad nii?
Tavaliselt mitte.
On küll üks uus murranguline meetod nimega „jimmymine“...
Ei. Me oleme Seanile toeks ja tahame teid aidata,
aga see, mida te palute... Me ei saa seda teha.
Arusaadav. Tänan tulemast.
Hoidke meid kursis. Eks?
Ma otsisin akent, kust kõiki imikuid näeb. Tuleb välja, et seda polegi.
Kõik imikud on ühes toas, kuhu võõrad ei pääse.
Tuleb vanemate tuttav olla. Naeruväärne.
PALUN VABANDUST. LOUIS
Miks enam pole...
Hei. Ma saan su koju viia, aga peame keemilises puhastuses käima.
Ma võin ise küüti pakkuda.
Jah, aga keemilises puhastuses saab nätsu.
- Noh... - Ahvatlev.
Ma valin Briani.
Siis saangi rohkem nätsu.
- Tänan siiski. - Olgu. Nägemist.
Kus mu kohv on?
Ma tean, et lubasin kohvi tuua,
aga üritasin Seani isale helistada ja ta on mu numbri blokeerinud.
Seega uurisin Seani emalt, kes ütles, et kui Tim kannatab suure stressi all,
käib ta Balboa järvel kala püüdmas.
Mis sa kostad? Otsime ta ütles ja veename teda naasma.
Ma ei lähe mõne patsiendi isaga jimmyma.
Sa just ütlesid „jimmyma“.
Halvustavalt küll, aga siiski kasutasid seda.
- See ei loe. - Loeb küll.
- Ei loe. - Loeb küll.
- Ei loe. - Ei loe.
Ära kasuta Bugs Bunny nippe.
Sa tahad jimmyda,
aga ei usu, et saad seda teha, sest nii tunnistaksid, et me sinuga
oleme ühest kaunist mastist.
Sa ütlesid just nii palju häirivaid asju.
Ma ei tea, kust alustadagi.
Olgu, tead mida? Ma lähen üksi.
Sa võid autost väljuda ja Lyfti tellida.
- Ma ei oska seda teha. - Sa tulid Lyftiga siia.
Pagan.
Olgu, ma tulen kaasa. Aga vaid kahju ohjeldamiseks.
- Tead mida? See pole piisavalt hea. Paul... - Ei.
Paul, tunnista, et tahad seda teha,
või välju autost.
- Olgu, jimmyme selle raisaga! - Jah! Jumal tänatud, et nõustusid.
Ma kartsin nii väga, et läksin liiale.
Courtney kaaperdas kogu mu teismeea
ja tekitab nüüd minus ema pärast süümekaid? Täielik jura.
Mida on sul vaja mu suust kuulda?
Ma ei tea. Et kuigi Courtney võttis end kokku,
võin avaldada talle survet, et ta jääks ema eest hoolitsema?
Sa teed täpselt õigesti.
Ja et ma ei pea täna ema katarakti operatsiooni pärast haiglasse minema.
Selle pean ka heaks kiitma?
Jah. See on ambulatoorne operatsioon. Mu õde on ka seal.
Sa saad vapustavalt hakkama.
Ja kui su ema peaks operatsiooniga silma kaotama,
siis ei näekski ta su puudumist.
See on sinust väga armas. Tule siia.
- Kallis oled. - Sina ka.
Ja sa oled nii andekas! Koerad näevad tänu sulle nii head välja.
Aga temas pole ma kindel. Ta näeb ennasttäis välja.
Ta on lits mees.
Kepib kõigiga ja siis eirab neid. Tõeline mure.
Mida te teete?
Ümberkujundust.
Ma olen suur doonor, seega me lasime end sisse.
Te ei või nii teha.
Ta küll ütlesite, et mu fotod ei sobi varjupaiga saidile,
aga mul on võitu vaja.
Mu eraelus on praegu palju jamasid,
mis hõlmavad lapsi ja toiduautosid,
ning ära mu naabrile ütle, aga mul on juba menopaus.
Mul pole vaja seda teada.
Ma lihtsalt mõtlesin,
et äkki saad silma kinni pigistada ja lasta mul siin tegutseda.
Palun?
Hästi.
- Jee! - Aitäh.
Sa võtad fotod maha, kui lahkun, eks?
- Jah. - No kuule!
- Pole viga. Vahet pole. - Ei.
- Vahet pole. Võtan need maha. - Ei!
- Pole tähtis. - On küll.
Ja tead mida? Loodetavasti neid koeri ei adopteerita.
Loodan, et nad lõppevad...
Ei, tegelikult ma ei looda, et nad lõppevad.
Loodetavasti nad elavad edasi, aga sind pannakse magama.
- Ei. - Ma ei mõtle seda päriselt.
Üldsegi mitte. Palun vabandust. Olgu? Loodetavasti elad edasi. Tšau.
Hei, Liz!
- Sa käid mu kannul. - Jah.
Aitäh pika sõnatu sõidu eest.
Iga kell! Õnnis on su seltsis olla.
Sa käitud nii veidralt. See paneb mu higistama.
Pean sinuga rääkima.
Ning ma ei tea,
kuidas öelda seda, mida pean sulle ütlema.
Ma vajan drinki. Kas sina ka? Kas teeme martiinisid?
Kell on 11 ja mina olen 17, aga olgu.
Selge. Olgu.
Räägin asjast. Olgu, teeme ära.
Ma olen vestelnud
noormehega...
kes su ema alla ajas.
Mida perset?
Kuula vaid, jutt läheb paremaks. Ei lähe, aga kuula.
Ta tuli su rahakotti tagastama...
- Ta tuli siia? - Jah.
Millal? Meie ukse ette?
- Kas rääkisid temaga või... - Su küsimused
vaid segavad mind, seega las ma räägin oma jutu ära.
- Räägi siis! - Ta tuli siia.
Ma ütlesin: „Jäta see pere rahule! Kõtt!“
Tema ütles: „Vabandust“, aga ta näis haavunud, nagu: „Vabandust.“
Ma küsisin: „Kas oled kombes?“ Ta ütles, et on, aga selgelt polnud.
Ma olen praegu ülimalt kaastundlik, sest otsustasime Charliega lapse saada.
Pojale paneksime nimeks Peter Bernadette, tütrele aga mõistagi Bernadette Peters.
Igatahes... Ma läksin kohvikusse, kus tüüp töötab.
Mitte talle külla, vaid küsima, kas ta on kombes.
Tema ülemus on Tony Soprano moodi, aga kuumem.
Selline, kes võib sind klobida, aga on ka väga hea suudleja.
Kahjuks fotot pole.
Ma siis küsisin ülemuselt Louise kohta
ja ülemus ütles: „Tead, tal on jube depressioon.
Üsna masendav tüüp, aga selle eest vallandada ei saa.
Tühistamiskultuur, eks?“
Siis kutsus ta Louise ja me hakkasime vestlema.
Alice, tema elu on kõle
nagu „Reekviem unistusele“. Ja mitte nagu selle keskel, kus kõik naudivad heroiini,
vaid nagu lõpus, persed vastamisi, kui mõistad, et heroiin polegi lõbus.
Tal pole sõpru.
Tal pole kellegagi rääkida. Ta on piinlemas.
Seega ma tegin temaga jalutuskäigu ja me vestlesime,
sest ma teadsin, et ma ei suudaks endaga elada, kui...
ma vähemalt ei üritaks aidata. Ongi kõik. Kogu lugu.
Ja sellest saati oleme iga paari päeva tagant kohtunud.
Ja vahel õhtuti messinud.
Ja ta jälgib mind Instagramis. Ongi kõik. Sinu kord.
Tahan temaga rääkida.
Olgu. Tead, parem räägi mulle, mida sa öelda tahad, ning ma messin talle.
Vii mind kohe tema juurde,
muidu ma ütlen isale, et sa oled ema tapjaga semutsenud.
- Kas võtame tee peale vett kaasa? - Läki.
Tim? Ei ole nii! Sina käid ka siin kala püüdmas?
- Kuidas leidsite mu? - Mis mõttes? See on meie kalapüügikoht.
Mida sa seal kasutad? Carolina õnge?
Sellega on hea põhjast püüda.
Su naine palus meil sinuga rääkida.
Ma olin veenev, Paul.
See oli ehtne kalamehesläng. Ma guugeldasin seda ja puha.
Kena paik, eks? Ma käisin oma isaga kala püüdmas.
Jimmy ei käinud. Ta vihkab paate.
Ma käisin keskkooliajal kärestikusõidul ja paat läks kummuli.
Ning vool viis mind minema.
See oli väga hämmeldav ja ausalt öeldes väga hirmus.
Ütle talle, kus see juhtus.
Mandalay Bay kuurorti kanalis.
Kuule, Tim, ma tean, et oleme kõik madalseisus.
Nagu meid oleks visatud vobleriga...
Ära kasuta oma värskeid kalapüügisõnu.
See oli ju üsna loomulik.
Ei? Olgu.
Mõte on see, et sa küll tunned end praegu rõhutuna...
- Sa tead, mida tunnen? - Vabandust, ma...
Paul, ära tee nii! See ei meeldi mulle.
Ma ei teinud midagi.
Ma äärepealt surin, Paul.
Tim, anna meile viis minutit.
Kaalun seda, kui uuesti nii teed.
Paul, lõpeta!
Olgu?
Jah, hea küll.
Kullake, mul on tõesti kahju.
Need fotod olid nii head.
- Kas sa üldse vaatasid neid? - Muidugi. Üks foto oli koerast.
Kõik olid koertest.
Seetõttu ühest piisaski.
D-Rong...
- Mis on? - Kus on Connor?
Kui ta juba jõlgub siin, siis toogu need fotod mu autost ära.
Ta naasis kooli.
Mida? Ta lahkus?
Jah.
Uskumatu, et ta ei jätnud hüvasti.
Mis on?
Noh, ta jättis küll hüvasti. Minuga.
Pagan, D-Rong...
- Kas embasite? - Jah,
aga see oli üks nendest veidratest ühe käega meesteembustest.
Nagu...
- sedasi... - Need imevad.
Jah, sa vihanuksid seda.
- Need on halvimad. - Jah.
- Kurat. Ning ta lahkus. - Jah.
See oli sinust väga vilets.
Võinuks paremini minna.
- Hei. - Hei, semu.
Kellele ei meeldiks piinlik üllatusvisiit?
- Tulge sisse. - Olgu.
Palun.
Hei.
Väga tore, et tulid.
Mulle ei meeldi, et jätsid kirja mu rahakotti.
Selge. Rohkem nii ei juhtu.
Kas soovite midagi juua? Veidi vett?
Vesi on vapustav. Alice, kas sulle meeldib vesi?
Mis sul viga on?
Ma tunnen ebamugavust. Harju sellega.
- Ma toon meile vett. - Olgu.
Kas võtate istet?
Jah, me armastame istmeid.
Millest te üldse räägite?
Ei millestki. Lihtsalt spordist.
- Sa ei tea spordist midagi. - Solvav stereotüüp.
Hästi. Mis spordist te räägite?
Tead küll... Pickleball'ist, „Monopolist“. Spordist.
- Parem oleks, et te minust ei räägi. - Ma ei teeks seda iial. Ausõna.
Kuidas on sul läinud?
Briani sõnul said sa juhiloa ning kandideerid ülikoolidesse.
Sul on vist palju teoksil.
Ta ei tohiks minu asjadest sulle rääkida.
Ausalt öeldes räägib ta peamiselt endast.
Ta esitab mulle küsimusi, nagu:
„Kas need riided sobivad mulle?“ või:
„Kas imik sobiks mulle?“
Peamiselt küsibki, kas asjad sobivad talle.
Kõlab tema moodi.
Mulle sai selgeks, et vastus on alati „jah“.
Ma lihtsalt olen isik, kellele sobib kõik.
Tegu pidi olema kolme, kohtu poolt määratud viharavi seansiga.
Aga teie võtsite kätte
ning jamasite mu poja peaga.
Nüüd ta käitub, nagu kõik oleks minu süü, sest seda teiesugused sisestavadki.
Sa siis pole suur teraapia fänn.
Teraapia pole iial üleöö edukas,
aga lõpuks aitab see tuvastada ning muuta probleemseid emotsioone
ja mõtteid ja käitumisviise. Kui annaksid võimaluse...
Tõsiselt ka?
Arvad tõesti, et praegu on õige aeg teraapia asjus tema meelt muuta?
Ma ei peaks sulle meenutama, et oled minu tiimis.
Tim, ära näe meis terapeute,
vaid paari isa,
kellest üks armastab oma aeru väga.
Kuule, ma olin sinuga samas olukorras, oma lapsest võõrdunud.
Ma petsin oma tütre ema
ja kui ta kolis tütrega minema, ei võidelnud ma piisavalt,
sest mul oli nii suur häbi.
Ma puudusin, kui tütrel oli esimene koolinäidend ja esimene menses.
- Jumal küll, Paul. - Jah. Mida paganat?
Kui mu naine suri ära, ei suutnud ma oma tütart vaadatagi.
Seega ma peitusin ta eest napsi ja tablettide abil.
Vedasin teda alt just siis, kui ta mind enim vajas.
Ja ta ikka räägib sinuga?
Imekombel küll.
Ma üritan end iga päev talle tõestada.
Te mõlemad olete siis kohutavad vanemad.
No tema on küll.
- Sa nöögid mind täna väga. - Teate, mida politsei ütles?
Sean isegi ei löönud vastu.
Ta lihtsalt lasi end peksta.
Miks ta nii tegi?
Et endale haiget teha vist.
Tal on suur süükoorem selle pärast, kui vihane ta su peale on.
Sest ta armastab sind maailmas enim.
Pidanuksite teda poisikesena nägema.
Väikse põselohuga, suu alati kõrvuni.
Aga kui ta sealt naasis...
Nagu elanuks võhivõõraga.
Ta oli nii vihane.
Ma ei osanud teda aidata.
Pagan, siiani ei oska.
Naase meiega, räägi temaga.
- Ei. - Kuule, Tim...
Hea küll, te rääkisite oma jutu ära.
Tänan vestluse eest.
Tunnen end nüüd halvemini kui tund tagasi.
- Kas teraapia ongi selline? - Jah, põhimõtteliselt.
Kuule, sa ei pea temaga rääkima. Aga sul tasuks seda teha.
Tule, Jimmy. Läki.
Vesi joodud. Mis nüüd siis saab?
Võid lahkuda, kui tahad.
Ma ei tea, mida ma tahan.
Noh, mina sain hingerahu.
Kas keegi veel tunneb nii? Hingerahu?
- Tõsiselt? - Mul on ebamugav. Hoiatasin ju.
Briani sõnul sa kirjutasid mulle kirja.
Mis selles oli?
Ma ei mäleta seda sõna-sõnalt, aga see oli umbes nagu...
„Hei, sitapea!
Sa tapsid mu ema ja rikkusid mu elu ära ja keerasid mu isa tuksi
ning seda kõike sellepärast, et sa oled kuradi isekas joodik.
Mind koheldakse nüüd teisiti. Ma olen su tõttu sõpru kaotanud.
Ja kui ma hommikuti ärkan,
siis ainus isik, kellega sellest kõigest rääkida tahaksin,
on igaveseks kadunud, ning see kõik on sinu süü, kurat.“
See on hea kiri.
Kas räägiksid mulle oma emast?
Miks?
Sest ma ei tundnud teda.
Ma tean vaid... lõppu.
Kas sa mäletad, kui temalt eemaldati tarkushambad ja...
Ta oli tuimestuse alt välja tulemas
ja hooples aina sellega, kui pehme tema pepu on.
- Brian! - Mis?
Ta palus õel tema peput katsuda.
Mina ei räägiks praegu seda lugu.
Sul on õigus. Vabandust.
Mis loo sina räägiksid?
Hei.
Tere. Ma lihtsalt uurin, kas sa oled kombes.
Kas sa teed vannis oma masendusevärki, ümberringi su fotod kutsudest?
Ei, ma olen jõusaalis muskleid pumpamas.
Väga suure kajaga jõusaal. Palju sulpsatusi.
Mul pole viga. Mu probleemid pole tõelised.
Mille üle on mul kurta? Mu lemmik ripsmepaigaldaja on linnast ära,
seega pean teise lemmiku juures käima?
Kuule, Liz, ära tee endaga nii. Eks?
Su mure on tõeline ja murrab su, kui sa ette ei vaata.
Kuula nüüd mind. Kobi vannist välja ja mine mängi oma kividega.
Tee seda. Tahan kuulda äravoolukorgi eemaldumist.
Ei, siin on turvaline ja soe.
Lepime kokku.
Kui sa kobid vannist välja ja annad endast pagana parima,
siis ma lähen oma ema operatsioonile.
Ja ütled õele, et sa pole lasknud tal oma elu elada?
Mida? Ära pinguta üle. Tibi, eemalda see kork.
Tahan seda kuulda.
Tubli tüdruk.
- Tänan. - Olgu, tšau!
Tere.
Mu mõlemad tütred on siin?
Ei, ema, ainult mina.
Mine persse.
Ma olen siin, ema.
Ma olin tubli, eks?
- Jah. - Väga tubli olid.
Space Mountaini atraktsioonil lendas mul lemmikmüts peast ära. Ma olin nii kurb.
Seega ema viis mu otse poodi
ja ostis kolm Kupi mütsi.
Olin nii vihane. Need polnud nagu mu vana müts,
millega nägin lahe välja.
Aga ema ütles, et mütsi välimus polnud tähtis.
Tähtis oli see, kuidas ma end tundsin, kui seda kandsin.
See oli vale, sest nägin Kupi mütsiga välja nagu nohik.
Aga ta oli sellega lahe.
Ta nägi kõigega vapustav välja.
Jah, see oli hea päev.
Tundub, et ta oli lahke ja lõbus.
Sellist kooslust kohtab harva.
Ta oligi selline.
Oeh, ma igatsen teda.
Kes see naine on?
Sara. Ta oli...
Mu kihlatu.
Ta on ilus.
Noh, me...
Miks ta ostis kolm mütsi? Miks su ema ostis kolm mütsi?
Kui me atraktsiooni juurde jooksime, müksas ema kogemata ühte last,
kes pillas oma jäätise maha ja nuttis siis.
Lapse ema ütles, et pole viga, aga minu ema tundis end süüdi.
Seega ta ostis kolmanda mütsi juhuks, kui seda last taas näeme.
Otsisime teda kõikjalt.
Kas leidsite ta?
Jah. See oli äge.
Mul oli see ununenud.
Aitäh sulle.
Ma olen palju mõelnud, mida tahaksin sulle öelda.
Kuidas tahaksin kõike selgitada. Miks ma roolis olin.
Kui väga ma seda kahetsen.
Aga see kõik pole tähtis,
sest asi juhtus ja kõik oli minu süü.
Ning ma ei saa seda kuidagi parandada.
Saan vaid öelda, et pole ühtegi hetke, mil ma ei mõtleks temale.
Ja sinule. Ja su isale.
Ma mõtlen teie peale kogu... kogu aeg.
Mul on lihtsalt nii kuradi kahju. Ma...
Sooviksin seda muuta.
- Sooviksin minna tagasi ja... - Ma andestan sulle.
Mida?
Ma andestan sulle.
Mu ema oleks nii teinud.
Aitäh.
Ma ei...
Aitäh.
Ma siis lähen.
Kuhu?
Linnas on uus pood. Ma lähen rihmu vaatama.
See pole rihmapood, aga küllap neid on seal.
Hoiame pöialt.
Jah. Sa oled parim.
Kuule, ma...
Vahet pole. Ei midagi.
Mis on? Sa võid mulle kõike öelda. Tavaliselt ju ütledki.
Mul on tunne, nagu... Ma ei tea.
Kas sa tunned end vahel imelikult, nagu oleksid vee all?
See on nii tobe.
See koerafotode värk läks mulle tõesti hinge, tead.
Ja igatsen toiduautot.
Ning ma armastan meie maja. Sa ju tead seda,
aga ilma poisteta on see tühjavõitu.
Vähem lärmakas ju ka?
Jah. Parema lõhnaga.
Jah. Hangime õige sulle uue toiduauto? Grillitud juustuvõileibade oma.
- Neid ma isegi suudaksin teha. - Jah.
Tead mida? Ma tunnen end võrratult. Mine lõbutse oma rihmadega.
Võrratu. Hiljem näeme.
Armastan sind, kallis.
Armastan sind.
Issand, mul on praegu nii palju närvilist energiat.
- Lähme Dave & Bustersisse sööma? - Jaa, kurat! Oota, Brian.
Ma küll enne nahutasin sind selle pärast,
aga olen tõesti tänulik, et sa talle tuge pakkusid.
Jah, see oli minu jaoks kindlalt uus asi.
Aga siiski...
Vahel on lihtne märgata, et keegi tõesti vajab abi.
Seda on tema näost näha.
Miks ta peab haiglas ööbima? Pelk katarakti operatsioon ju.
Ma maksin arstile, et ta ema sinna jätaks.
- Arvasin, et sa vajad vaba õhtut. - Sa oled mu kangelane.
Ja tahtsin oma uut maja sulle näidata.
Jah.
See on pagana noobel.
Jah. No muidugi.
Pursui. Ülehinnatud.
Libu, sul on lühtrid?
Jaa, tüdruk! Mu lühtritel on lühtrid.
Vau.
Kas tõid mu siia, et uhkustada?
Jah, veidi küll.
See polnud ainus põhjus.
Courtney, ma vabastan su.
Mida perset see tähendab?
Ma üritan öelda seda, et...
Ma tean, kui palju sa ema heaks teed,
ja et oled suurt vaeva näinud ning end kokku võtnud.
Olen selle pärast su üle väga uhke.
Aitäh.
Ma olen hirmsasti peljanud seda, et kui sa lahkud, siis palub ema minu abi,
ja ausalt öeldes ma ei tea, kuidas saan talle „jah“ või „ei“ öelda.
Aga see pole sinu mure, vaid minu oma.
Sa kandsid oma karistuse ära. Kuhjaga.
Kandsin jah.
Ma palun vaid sinult veidi rohkem aega, et saaksin mõelda välja, mida emaga teha.
Ja pärast seda lihtsalt kao sealt kus kurat. Eks?
Selle peale võtame.
Palju sa aega vajad?
Ei tea. 20 aastat.
- Kaks päeva. - Kaheksa aastat.
- Kaks nädalat. - Kolm kuud.
Anna mulle kolm kuud.
Sobib.
Kuidas sa end tunned, poiss?
Ikka on üleni valus. Aga on parem kui enne.
Jah.
Ema sõnul te rääkisite mu isaga.
Kas isa on siin?
- Oeh... Isad on keerulised. - Jah.
Nad pole toeks päris iga kord, kui tahaksid.
Aga lõpuks on ikka. Nagu mina. Mul läks selleks terve aasta.
Hei.
Ja ta oli palju kiirem.
Hei, isa.
Laseme neil omaette olla.
Aitäh.
Me mõlemad teame, et ma ei oska hästi tunnetest rääkida.
- Pole viga, isa. Sa ei pea midagi ütlema. - Ei, las ma räägin.
Kui sa ütlesid mulle, et ma vedasin sind alt...
siis ma võtsin nii kaitsva hoiaku...
sest... sul oli õigus.
Sean, mul on tõesti kahju.
Pole viga, isa. Kõik on korras. Meiega saab kõik korda.
Jah.
Sa pead siit vabanema, et minuga kalale tulla.
Ju sa niipea breikima ei hakka.
- Ära aja mind naerma. - Kas mäletad seda faasi endal?
See on nii liigutav.
Ära vahi neid.
Paul, see on väga liigutav hetk.
Olen nii õnnelik, et teen sinuga kõike, mida too mees oma pojaga teeb.
Ära seda tee.
Lõpeta. Lõpeta!
Paul, kui sa ei taha seda, siis tõmba käsi eemale.
Ma ei tõmba kätt eemale. Sa pead õppima piire austama.
Täidan tema palvet, küsimusteta. Olen tema alluv.
Vau, need on vapustavad.
Lõpeta...
Mu kutt on nii nägus, aga iga kord, kui ma pilti teen, lakub ta oma perset.
Noh, kui suudad seda teha... Aga see on siiski vist fotograafi süü.
- Arvad või... - Arvan jah.
Aita siis mind.
Ta on siin. Sul on kaamera. Lähme parki.
Kohe praegu?
Jah. Kohe praegu.
Olgu. Miks ka mitte.
Tore. Teeme ära.
Läki, semu. Täna on tema õnnepäev.
- Ettevaatust. - Ta on nii nunnu. Vabandust.
Tõlkinud Silver Pärnpuu