Krāpēja, krāpēja, krāpēja Krāpēja, krāpēja, kuce
Krāpēja, krāpēja, kuce, krāpēja
Kas tas?
Samera tagad par mani taisa tiktokus un bāž man to degunā.
Krāpēja, krāpēja, kuce Krāpēja, krāpēja, krāpēja, kuce
Tas iet jau nedēļu.
Piegriezies.
Negribas atzīt, bet dziesma tiešām laba.
Baigi laba.
- Tur ir tas... - Jā.
Krāpēja, krāpēja, krāpēja Krāpēja, krāpēja, kuce
- Krāpēja, kuce - Es jūs dzirdu.
Atvaino!
Kā pagāja vakariņas ar tavējiem?
Labi. Mācīju tētim spēlēt Call of Duty.
Visu nakti apsaukājāmies ar divpadsmitgadniekiem.
- Viņi jūs samizo, vai ne? - Jā. Viņi ir maitas.
Un vai atceries manu armijas čomu Horhi?
To, no kura es slēpos.
Viņš atkal brauc šurp, un es tiešām ar viņu satikšos.
Lieliski. Psihoterapijā mēs teiktu - tu virzies uz augšu.
Paldies.
Bet laikam labākais saistībā ar šo visu -
es atklāju sēdēšanu dušā.
- Diez vai no tās jebkad atteikšos. - Kam tu to stāsti!
Kamēr nedabūju dušas ķebli, diez vai biju mazgājis sev pēdas.
Tas ir pretīgi.
Tēt, tu atkal stāsti par daudz.
Kāpēc tu neesi prom?
Beidzot. Vai ejam?
Nē, pag! Man atkal jāpielej ūdens pudele.
Tā. Tas prasīs stundu.
Sākšu savu pārgājiena sarunu tagad.
Mēs ar Čārliju parakstījām dokumentus. Esam nolēmuši adoptēt.
Jei!
- Ei! - Apsveicu.
- Paldies. - Kā izšķīrāties adoptēt,
nevis atrast bēbi, kas jums patīk, un palūgt, lai Liza to nozog?
Es tiešām viņu nozagtu.
Mēs zinām.
Šādi es ballītēs varu kļūt emocionāls un sacīt:
"Ir tā, it kā bērniņš būtu adoptējis mūs."
Tas ir pats labākais.
- Jā. - Tev tas padotos.
Gribēšu redzēt tavu tēta figūru.
Es arī gribēju, bet zaudēju Čārlijam monētas mešanā
par to, kurš var palaisties un kuram jāpaliek formā.
Tomēr, draugi, nedrīkstam pārāk sapriecāties,
jo Stjuarts teica, ka tas var aizņemt mūžību.
Bet es nesaprotu.
Kā nokārtoji Mebanas darījumu, nenokaitinot partnerus?
Es vienkārši iebridu jūrā un visu izdomāju.
- Apsveicu. - Iebridi jūrā? Tas man patīk.
Tas ir mans mīļākais veids, kā risināt problēmas.
Lai nu kā, es...
Es piebraucu apspriesties ar savu darbaudzinātāju.
- Tas būtu es. - Viņš.
Un viņš man arī pateica, ka te būsi tu.
Tāpēc es nolēmu uzvilkt savas ciešākās bikses
un tev atgādināt, ka tas čalis,
kurš balss pastā uzaicināja tevi uz randiņu, joprojām eksistē.
- Labi. - Diemžēl,
šķiet, esmu mazliet pieņēmies svarā,
jo tās nešpetnes nospiež asinsriti uz manu starpeni.
Tās tiešām ir ciešas.
Došos prom un lobīšu šīs bikses nost.
- Visu labu! - Atā!
- Uz redzi! - Atā!
Kā tu ļāvi tiem diviem kukuļiem vienkārši aiziet?
Ko tik es ar tiem nedarītu, ja es būtu sieviete.
Laba ziņa, Derek. Nav jābūt sievietei.
- Ņem karoti un ķeries klāt! - Ko ar to karoti?
Labi, klausieties!
Es atzīšu, ja? Es to mazliet atlaidu.
Pēc tā, kas notika ar manu mammu, otrs Dī tiešām zvanīja, lai apjautātos,
bet es neatbildēju, jo jutos slikti, ka nebiju viņam piezvanījusi pirmā
pēc tam, kad viņu uzmetu.
Turklāt domāju, ka esmu mazliet nobijusies, jo, ja mēs satusēsim,
viņš būs seksīgākais puisis, kāds man jebkad bijis.
- Jā. - Jā.
Viens no seksīgākajiem.
Nē. Noteikti seksīgākais.
Vai tu viņu redzēji?
Esmu par mata tiesu no tā, lai salaistu trijatā ar abiem Derekiem.
Paldies, ka iekļauj arī mani.
Tikai tad, ja ir arī tas otrs.
Labi. Jā, viņš ir ļoti pievilcīgs.
Bet kurš ir Gabijas otrs seksīgākais?
- Kīts? - Ak dievs! Kīts.
- Kīts bija seksīgs. - Kīts. Jā.
- Traki seksīgs. - Es ar viņu vēl sarakstos.
Tātad ir Deriks.
Tad uzreiz otrajā vietā ir Kīts.
- Jā. - Tad ir...
Džimijs.
- Džojs. - Ak dievs!
- Džojs, kurš dzīvo furgonā? Džojs?
- Jā. - Jā. Foršs furgons.
Un viņam bija liels metamais.
To nevar pārsist.
- Nē. - Pie velna Džoju!
Tev viss kārtībā, mīļum? Nu, es teiktu, ka esi ceturtais.
Esmu trešais, un jūs visi to zināt.
Ejam pārgājienā!
Krāpēja, krāpēja, krāpēja Krāpēja, krāpēja, kuce
Krāpēja, krāpēja, kuce, krāpēja
Samerai ir talants.
Zinu. Tā ir tik lipīga.
- Jā. - Zinu, ka vēlāk tiksies ar Alisi,
tāpēc domāju - tev jāzina, kas ar viņu notiek.
Sveiki!
Nāc iekšā, Den!
Atvainojiet, bet kur jūs sēdējāt?
Tur.
Viņam nepatīk siltā vieta.
Tad jums abiem būs daudz, par ko runāt.
Sēdies, Den!
Rīt Stenam ir kāzas.
Viņš ir mans tuvākais draugs, bet būs aizņemts ar precēšanos,
un vienam sēdēt pie galda starp svešiniekiem man ir murgs,
tāpēc diez vai es to spēšu.
Den, tu zini, kā vienmēr runāju par virzību uz priekšu.
Sadraudzēšanās ar Stenu ir milzīgs izrāviens,
bet domāju - varbūt tā arī deva tev iespēju apstāties.
Apstāšanās var būt virzība uz priekšu.
Tā nevar būt virzība uz priekšu.
Klau, draudzībā ir svarīgi būt otram līdzās.
Vai gribi Stenu atbalstīt vai ne?
Jā. Es gribētu tur būt kopā ar viņu.
Tad tu uz tām kāzām iesi.
Šaubos. Esmu pārbijies un stūrgalvīgs. Tā ir nāvīga kombinācija.
Den, atvaino, bet attiecībā uz pacientiem man tagad ir veiksmīgs posms.
Es varētu būt neuzveicams. Tas nozīmē, ka tev un man -
mums jāizsitas šim mūrim cauri.
Vienā vizītē?
Taisnība. Tas ir neprāts.
Labi. Mēs pavadīsim kopā visu dienu.
Mēs abi sadosim tai problēmai pa pakaļu. Sākam tagad.
Velns! Zini ko? Vēlāk man ir ieplānots cits pacients
un paredzēts iet pie higiēnista.
Labi. Man šur tur jāpiezvana,
un tad mēs rausim vaļā. Sākam tagad.
Tā ir tava siltā vieta, Den. Viss labi.
Paldies, ka atkal atnesi man kafiju.
Man gan pēc piecām minūtēm jāsāk nodarbība...
- Tas nekas. - Jā.
Gribēju tev izstāstīt visu par sevi, bet es to saīsināšu.
Jā, lūdzu.
Esmu no Masačūsetsas.
Esmu alerģisks pret penicilīnu.
Man garšo jebkas ar Alfredo mērci, kaut arī nepanesu piena produktus.
Reiz es satiku Kreigu no Craigslist. Briesmīgs tips.
Tā, tur ir kādas divas problēmas.
Kuras?
Nu, katrā ziņā tas, ka no Alfredo tu pietaisi bikses.
Ir tā vērts.
Velns!
- Kas? - Tā ir Kīša. Neskaties!
Jā, viņa nāk. Vai viņa ir draudīga? Mums jābēg?
Nē, viņai ir vieglatlētikas stipendija. Viņa mūs noķers.
- Apžēliņ! - Sveiki!
Kā iet?
Man burtiski tūlīt jānodod eseja par sistēmisko ģimenes terapiju.
Vai varat izlasīt un izteikt komentārus?
Vai saprotu pareizi -
tu gribi, lai to izlasu un savedu kārtībā, pirms tu man to iedod izlasīt vēlreiz?
Jā, lūdzu.
Dzelzs olnīcas. Man patīk.
- Nu! Dod šurp! - Paldies.
Atvaino! Vēlreiz.
Nekas, jo nu es izmantošu tavu vainas sajūtu,
lai panāktu, ka vēlāk atnāc uz īstu randiņu.
- Tiešām? - Es iešu ar jums tūlīt.
- Pag, ko? - Ko?
Jūs vienmēr sakāt, ka par sevi jārūpējas. Nu, es rūpējos.
Un no droša avota zinu, ka viņas vāvere ir aiz atslēgas.
Un tavējā ir dabūjama?
Nepiedienīgi.
Bet jā. Nepārtraukti.
Nezinu, kas ar tevi ir, Kīša,
bet tev droši vien jāsakārto attiecības ar tēti.
Kīša, nelien manā dzīvē!
Derik, lai notiek! Šo pēcpusdien.
Labi.
Nu, tā vajadzēja. Bija jāpamēģina.
Es tev piedodu.
Vai tas ietekmēs manu atzīmi?
Teikšu atklāti, Kīša, - droši vien.
Droši vien.
Tā. Kāpēc lai kāds gribētu sēdēt pie kopēja galda?
Šī ir klasiska ekspozīcijas terapija, Den.
Vai zināji, ka situācijas, kas izraisa bailes,
aktivē tādu nelielu neironu sakopojumu amigdalā?
Un ekspozīcijas terapija var palīdzēt tos baiļu neironus apklusināt.
- Nevar būt! - Jā.
Nesapratu neko no tā.
Vienkārši uzticies man! Tas palīdz.
Piemēram, es baidījos no zirnekļiem, tāpēc nopirku par tiem grāmatu.
Es uzzināju, kā viņi dzīvo,
un beigās nonācu līdz tam, ka varēju vienu noķert.
Un tagad, ja kādu no tiem mazajiem maitasgabaliem redzu,
es ieskatos tieši viņa astoņās ačelēs un saku: "Es esmu boss!"
- Forši. - Pasūtījāt pankūkas?
Jā. Tās ir vienreizīgas.
Jā. Un jūs?
Jā. Šīs ir pankūkas, un es tās pasūtīju.
- Jā, tas ir vienreizīgi. - Jā.
Atvaino uz mirkli!
- Tas... - Sveika! Viss kārtībā?
Vai šorīt redzējāt varavīksni?
Nu, kad viņš ir prom, mums vairs nav jārunā, tāpēc...
- Tāds kā spēka lauks. - Ei!
Man kaut kas jānokārto meitas skolā.
Paldies dievam! Šī bija slikta ideja.
Ei! Esi pārliecināts, ka esi te beidzis?
Klau, atvainojiet, ka pārtraucu jūsu veiksmīgo posmu.
Konors joprojām man nav piezvanījis, kopš aizbrauca atpakaļ uz koledžu.
Vai tevi kādreiz ir uzmetis kāds, ko esi no sevis izspiedis?
Nē.
Ei, atnāc kādreiz uz mikrodarītavu!
Es gribu tev kaut ko parādīt.
Ceru, ka tas ir sinonīmu saraksts vārdam "mikrodarītava".
Tik pretenciozs!
- Labā nozīmē? - Varbūt.
Uz redzi!
Pol! Čau! Forši.
Šis ir mans draugs Maks.
Nē, mums tas nav jādara. Es eju iekšā.
Labi.
- Man? - Jā.
Vai tu to ēdīsi?
Šo, par ko es samaksāju un atnesu šurp uz galda?
Nezinu.
Ei, Pol! Nevar būt - tev ir draugs?
Mēs to nesaucam vārdā.
Esmu Rejs, un mēs viens otru mīlam.
Burvīgi.
Es tikai gribēju pateikt,
ka tas, ko redzēji starp Maku un mani, ir pilnīgi nevainīgi.
Ja tu speciāli ienāc iekšā un to pārmērīgi izskaidro,
tad es tev noteikti ticu.
Un vai tu varētu izdarīt man pakalpojumu un Derekam to nepieminēt?
Sižets saasinās. Ir arī Dereks.
Viņu es nemīlu.
Paklau! Mēs ar Maku esam seni draugi, un manam vīram viņš nepatīk.
Jūtos spiests pajautāt.
Šis Maks... Stulbs vārds, starp citu.
Piekrītu.
Vai viņš ir precējies?
- Nē. - Vai viņš tevī klausās?
Vai izskatās, ka viņam rūp tavas problēmas?
Jā. Tā ir draudzība.
Jā, kā tad.
- Rej, esi neprecējies. - Jā.
Vai tu pavadi laiku ar skaistām sievietēm tikai, lai draudzētos?
Jā, ar vienu.
Redzi?
Es gaidu, kad viņa pieļaus kļūdu.
Un tad...
Tātad divas balsis par to, ka Maks grib tevi izdrāzt.
Tā, Stetler un Voldorf, jums abiem nav taisnība.
Neviens mani negrib izdrāzt.
Nu, kāds, protams, grib izdrāzt, bet jūs sapratāt, ko gribu teikt.
Kā tu viņu pazīsti?
Viņa gandrīz pietaisīja manu rakstāmgaldu.
Tātad kautiņš sākās, kad Samera atskaņoja video "Krāpēja, kuce"
visai kafetērijai.
- Skaidrs. - Alise paķēra Sameras telefonu
un iemeta to rančo mērces spainī.
Tad bija brēkšana un grūstīšanās, un...
Es jūsos klausos.
Tātad bija brēkšana un grūstīšanās,
un kaut kā Pričardas kundze, mākslas skolotāja,
tika nosaukta par vientuļu, vecu draņķi
- un aizgāja mājās raudādama. - Nuja.
Es to saucu par Rančgeitu, jo man patīk vārdu spēles.
Tā īsti nav vārdu spēle.
Pielikt kaut kam beigās "geita" - tā nav vārdu spēle.
Vienalga. Turpiniet!
Gan Alise, gan Samera uz laiku ir izslēgtas.
Šāda vardarbība te nebija pieredzēta, kopš, nu...
kopš te bijāt iepriekšējo reizi.
Kas liek jautāt...
Kā jums un Alisei klājas?
Saprotu, ka jums ir tēva un meitas tetovējumi.
Jā, bet tie ir gaumīgās, ne nepiedienīgās vietās.
Ne nepiedienīgās.
Es saku "ne", pauze, "nepiedienīgās". Nevis "nepiedienīgās".
Es mēģinu jums pateikt, ka mums klājas labi.
Viss atkal ir normāli.
Tēt, kas ir šis vīrs?
Mans pacients, dārgā.
Kurš te nemaz negrib būt, jo viņa problēmas aizsākās vidusskolā.
Visiem problēmas aizsākas vidusskolā, Den.
Esam beiguši.
Nu, par ko jūs gribējāt ar mums runāt?
Par mūsu kā iespējamo vecāku biogrāfiju, ja?
Es teicu, ka tava pieteikuma virsraksts izklausās kā no Grindr profila.
"Divi tēti meklē trešo"? Nostrādāja iepriekš, nostrādās atkal.
Kas vispār ir Grindr? Piemiedzu.
- Vai viņš teica "piemiedzu"? - Viņš teica "piemiedzu".
Lai nu kā, lieliski jaunumi.
Tas reti notiek tik ātri,
bet ar biogrāfiju laikam viss ir kārtībā, jo kāda māte ir izvēlējusies jūs.
Ak dievs! Kad?
Dzemdības tiks stimulētas rīt. Līdz vakariņām mazulis būs jūsu.
- Velns parāvis! - Man būs masāža.
- Cik aizraujoši! - Par vēlu atcelt.
Tātad tev būs mājas arests, kamēr vien būsi izslēgta.
Tā ir tikai šodien.
Tā stulbā skola tiešām prot pārmācīt.
Tātad es nekur nedrīkstu iet līdz saulrietam?
Nē. Kaut kur tu vari iet.
Vari iet izrunāties ar Sameru.
Kāpēc lai es to darītu?
Esmu centusies Samerai par Konoru atvainoties neskaitāmas reizes.
Atvaino - neesmu perfekta. Man ir sēras.
Ko?
Man ir bijis kā tev,
kad domāju, ka neviena cita grūtības nav salīdzināmas ar manējām.
Bet, meitēn, tas vien, ka mamma nomira, nenozīmē, ka varam domāt,
ka citiem nekādu problēmu nav.
Vai tev ir kāda nojausma, kas notiek Sameras dzīvē?
Nu, viņa teica, ka pāris gadus nav runājusi ar savu tēti.
Tas noteikti ir smagi.
Un?
Un...
viņa tirgo mammas zāles.
Kas vēl?
Viņa teica, ka Konors ir labākais, kas pēdējā laikā ar viņu noticis.
Velns!
Kārtīgs tēta darbs.
Pēdējā laikā es spridzinu.
Paldies.
- Tas ir ļoti dīvaini, ka vēl esat te. - Piekrītu.
- Gribi ēst? Es gribu. - Varētu ieēst.
- Re, zirneklis! - Es esmu boss.
- Neticami, ka tiešām atnāci. - Godīgi sakot,
es īsti neticēju, ka tev ir mikrodarītava.
Viss pa īstam. Man ir pilns virtuves štats un bārmenis vārdā Hektors.
- Hektors izklausās neīsti. - Jā. Nekāda Hektora nav.
Un man nav ne jausmas, kā darīt alu.
Nu, tā jau man likās. Jā.
Tomēr...
paskaties te!
Ko tu esi izdarījis?
Nav baigi sakarīgi alus darītavā, bet...
Vienalga. Radīšu jaunu alu un nosaukšu par Medībsuņa eilu vai tamlīdzīgi.
Iedzērušajiem suņi patīk.
Tieši tā es sāku par tiem rūpēties.
Sadzēros Merlot un nākamajā dienā nolēmu izglābt visus pasaules suņus.
Klau, es redzu, ka tev tagad ir grūts laiks.
Kaut tu spētu ieraudzīt sevi manām acīm!
Tu esi tik forša un jautra, un talantīga.
Paskaties uz šīm bildēm!
Tu pasauli redzi tā kā neviens cits.
Es pat nevaru izteikt, cik daudz man tas nozīmē.
Lizij, tevis dēļ es darītu jebko.
Atvaino! Man jāiet. Es nedrīkstu.
Velns!
Trešajā randiņā riteņbraukšana ir diezgan riskanta,
bet, par laimi, man ir šis superīgais riteņbraukšanas tērps,
un man liekas - tas ir lielisks.
O!
Vai "o!" nozīmē "labi"
vai to, ka man redzama visa mantība?
"O!" nozīmē "sasodīts, cik tu labi izskaties".
Nu, tad es laikam varētu
šo nerātni paturēt.
Labi. Lūdzu, saki, ka nav jābrauc tālu.
Tikai kādus 200 metrus līdz parkam.
Mēs apsēdīsimies, iedzersim vīnu,
parunāsim, kā gribētos braukt ar riteni, bet nebrauksim.
Man patīk gandrīz sportošana
- kā attaisnojums dzeršanai. - Jā.
Kādu vīnu tu...
Paldies dievam - esi mājās.
Atvaino, ka pārtraucu, kā izskatās, cīņu pret mantības izrādīšanu.
Es zināju.
Bija smuki.
Viņi grib dot mums bērnu jau rīt, un es tūlīt uzsprāgšu.
Čārlijs aizsūtīja mani pēc piederumiem, bet es nezinu, ko bēbim vajag,
tāpēc kritu panikā un nopirku 20 autiņbikses un sīku cāļa kostīmiņu.
Smukiņš. No tā man sāk kņudēt olnīcas.
Man tas nāk vai nu par labu, vai par sliktu.
Mums nebija paredzēts dabūt bērnu tik ātri.
Esmu izlasījis tikai vienu bēbju grāmatu.
Sācis vienu bēbju grāmatu.
Labi. Es nopirku bēbju grāmatu.
Tiec līdz patiesībai!
Man pat nav bēbju grāmatas.
- Nu re! - Nav laika padarīt māju bērnam drošu,
nopirkt mašīnas sēdeklīti, ēst par diviem.
Es gribu savus deviņus mēnešus!
Kāpēc nepasaki vīram, ka vēl neesi gatavs?
Nē, otrs Derik. Es pārāk daudz mētājos,
kad mēs sākām visu to bēbja lietu.
Tu par mani to nezini, bet es bieži mainu domas.
- Es pamanīju. - Tik daudz es tās nemainu.
Ak dievs! Es mainu domas par domu mainīšanu.
Es pateicu Čārlijam, ka esmu gatavs,
un nu, ja pateikšu, ka neesmu, viņš man vairs neuzticēsies.
Viņš jau tagad domā, ka ar vienu kāju esmu ārā pa bēbja durvīm,
ko mums vajadzēs ierīkot, ja suņa durvis būs par mazu.
Vai tādas bēbja durvis vispār ir?
- Nē. Nē. - Nav.
Lūdzu, palīdzi! Es tevi ļoti lūdzu.
Braien, apsēdies, ja?
Klau, zinu, ka tas ir grūti un biedējoši.
- Jā. - Es apsolu, ka par to padomāšu,
kamēr mēs ar Deriku desmit sekundes pasportosim un tad kārtīgi piedzersimies.
- Nē, nē. - Jā.
Nē, nekas.
Varbūt darām tā: piezvani Čārlijam un visiem, kam uzticies.
Iebridīsim jūrā un visu izdomāsim.
- Labi. - Jā?
Jā, izklausās lieliski. Man patīk. Izdarām tā!
- Labi. Atnesīšu tev ūdeni. - Paldies. Tiešām esmu izslāpis.
Kā viņš zināja?
Man viņš patīk.
Viņš liek man justies reizē mierīgam un uzbudinātam.
Man arī.
Un, ja šonakt ar viņu nenokniebšos, es tevi nogalināšu.
- Labi. - Labi?
- Es saprotu. - Labi.
Es saprotu, ko tu saki,
bet likās, ka priecājies, ka satiksi Horhi.
Tā bija, bet tikai tāpēc, ka viņš vienīgais no mūsu eskadras
vienmēr bija stabils.
Nu viņš grib satikt mani tāpēc, ka viņam iet grūti.
Cilvēkiem iet grūti.
Zinu. Bet kādu padomu varu viņam dot?
Ļauj, lai tevi izmet no mājām? Pārvācies pie psihoterapeita?
Esmu pēdējais, uz ko viņam vajadzētu paļauties.
Ar ko tādu es nesāktu.
Bet, Den, varbūt izstāsti Šonam,
kas tev palīdzēja atvērties man.
Vai tas, ka viņš izskatās pēc skumja ozola?
Saki, ko gribi, Pol, bet tikai šorīt
sieviete pateica, ka esmu viens no pieciem seksīgākajiem viņas vīriešiem.
Tātad piektais?
Ceturtais. Aizrijies!
Vārdu sakot, Den!
Nu...
tiešām domāju, ka sāku atvērties todien, kad pateicāt, ka esat...
ka arī esat vientuļš.
Šķiet, gribēju psihoterapeitu, kas ir tikpat lielos mēslos kā es.
Ja tā, esi trāpījis precīzi.
Bet tev taisnība - saputrojušies cilvēki spēj palīdzēt tiem, kas saputrojušies.
Paskaties uz mums!
Ko teiksi?
Ai, velns!
- Sveiks, Braien! Kā iet? - Labi, ka pacēli.
Domāju, ka tev jāstrādā vai jādara kas garlaicīgs.
Džimij! Tu nespēj iedomāties...
Mēs zinām, ka viņš runās ilgi, pirms man būs kas jāsaka, tāpēc...
Atvainojiet! Šon, turpini!
Pie velna! Es to izdarīšu. Satikšos.
Paldies otram Džimija pacientam.
Vai es tevi neredzēju no rīta?
Tev viss labi?
- Vai viņš tevi tur pret tavu gribu? - Jā.
Nē, Den. Tu gribi te būt.
- Es pārdomāju. - Nē, nepārdomāji.
Pol, viņš nepārdomāja.
Iedošu tev citu psihoterapeitu sarakstu.
Nekā personīga. Es dodu to visiem Džimija pacientiem.
Jāiet satikt Alisi.
Tu vispār klausies, ko es saku?
- Velns! - Sākšu no gala. Zvēru pie dieva.
Braien, protams, es tevī klausos.
Paldies, ka piekriti aprunāties.
Esmu izslēgta. Nekā labāka darāma nav.
Vai tavs tētis sapsihojās?
Viņš noturēja mani mājas arestā veselas trīs stundas.
Kā to uztvēra tava mamma?
Vakar viņu izmeta no Casino Morongo,
tāpēc domāju, ka tas ir diezgan zemu viņas prioritāšu sarakstā.
- Sasodīts! - Jā.
- Ko viņa izdarīja? - Atkal ielika metamo kauliņu mutē.
Tas viss ir mana vaina.
Es tevi piečakarēju, un tu tiešām nebiji to pelnījusi.
Zini, kad nomira mamma, visi man uzgrieza muguru, bet tu paliki,
un esmu bijusi tik sasodīti egoistiska,
vispār nedomājot par visiem tiem sūdiem, ar ko jātiek galā tev.
Tas vairs neatkārtosies. Goda vārds.
Paldies.
Es tevi mīlu.
Es mīlu tevi.
Ko tu darīsi ar Konoru?
Tā. Rudens brīvdienās viņu noskūpstīšu,
un tad es raudāšu un teikšu: "Tā bija kļūda."
Semestra vidū es sociālajos tīklos došu mājienu, ka man ir puisis.
- Nu velns! - Jā. Zini, vakariņas
un džeka roka, ja?
Un tad Pateicības dienā es atgriezīšos pie viņa,
bet teikšu, ka esmu pārāk pieēdusies, lai salaistu.
Man patīk tavs atriebības plāns.
Krāpēja, krāpēja, krāpēja, kuce.
Krāpēja, krāpēja, krāpēja, krāpēja, kuce.
Sveiks!
Kā es tā ar tevi saskrienos?
Alise netika.
Viņa ir pie Sameras, tāpēc pateicu, ka tev to paziņošu.
Kāpēc vienkārši nepiezvanīji?
Nu...
Ak dievs! Nē.
Atslābsti! Es noteikumus zinu.
Tropiskās. Tās ir labās.
- Paldies, ka visi atnācāt. - Jā.
Nespēju noticēt, ka ar brišanu jūrā
tu domāji brišanu jūrā. Domāju,
ka tā ir metafora, kad saka: "Ak nē!
Mums samazinās peļņa. Jāiebrien jūrā par to padomāt."
Nē.
Okeāns ir maģiska vieta. Tas palīdz visu ieraudzīt skaidri.
Vienalga nav mans sliktākais randiņš.
- Ei, Džimij! Ko, ellē, tu dari? - Jā.
Es joprojām nedrīkstu slapināt savu tetovējumu.
Brai, man salst tā, ka pupi nokritīs. Vai tas palīdz? Vai rodas skaidrība?
Jā.
Domāju, ka Džimijam nevajadzēja tetovējumu. Tas viņam izskatās stulbi.
Tiešām slikts, Džimij.
Un arī - tagad es ar bērnu netikšu galā,
bet zinu, ka var paiet mūžība, līdz radīsies cita izdevība.
Tātad mums jāsaka jā, esam gatavi vai ne?
Jautājums.
Braiens, ja?
Jā, Džimija pacient.
Mēs runājam tikai par to, kā jūties tu,
kas man atgādina, kā jūtos, kad esmu kopā ar savu draugu Stenu.
Visi apjautājas par viņu un viņa jūtām, bet nekad par manējām.
Tāpēc kā cilvēks, kurš arī netiek ievērots, es prasu:
vai kāds ir pajautājis tavam vīram, kā jūtas viņš?
Esmu pārbijies.
Ko? Esi pārbijies? Kāpēc neko neteici?
Ir sajūta, ka man jābūt tam drosmīgajam, lai gan esmu nobijies tikpat, cik tu.
Bet es gribu tos deviņus mēnešus.
Es gribu zvanu no slimnīcas un smuku mugursomiņu.
Pārāk auksti runai, Čārlij!
Mīļais, es tevi mīlu.
Mums nevajadzētu mazuli, kamēr tam nav īstais laiks mums abiem.
- Tiešām? - Tiešām.
Mums mazuļa nebūs!
Tu runāsi?
Maks mani noskūpstīja.
Kas to būtu varējis paredzēt?
Ja atklāti, man būtu jāsaka...
mēs skūpstījām viens otru.
Kas ir? Par ko tu smejies?
Par dzīvi laikam.
Nesen man bija jārunā par manu neuzticību
20 gadus pēc tās.
Kā veicās?
Mēs atkal esam draugi.
Tas nozīmē, ka man katru nedēļu jārunā ar viņu pa telefonu, tāpēc...
labi nav.
Kā lai to nokārtoju?
Vienkārši. Ar laika mašīnu.
Es tikai cenšos saprast, kāpēc es to izdarīju.
- Tas nav... - Nav svarīgi.
Ir miljons iemeslu, kāpēc, un esmu dzirdējis tos visus.
Jūties pamesta novārtā, apmulsusi, dzīvei trūkst jēgas,
tukša ligzda, tuvojas dzimšanas diena.
Man dzimšanas dienu vairs nav.
Tas noteikti ir jauki.
Ko lai es tagad daru?
Tu vari to norakt, mēģināt sadzīvot ar vainas sajūtu,
cerēt, ka tas mudinās tevi kļūt par labāku dzīvesbiedri.
Bet mana pieredze rāda,
ka vairumu cilvēku izdarītais nomoka visu mūžu.
Vai?
Vai vari atzīties, piedzīvot sekas
un cerēt, ka tas palīdzēs jums kļūt par stiprāku pāri.
Bet mana pieredze rāda,
ka vairumu cilvēku vainas sajūta nomoka visu mūžu.
Nu, ir jābūt trešajai iespējai.
Nu, esmu dzirdējis, ka ceļošana kosmosā drīz būs realitāte.
- Ko darītu tu? - Liza! Es...
Nu! Lūdzu, pasaki!
Noslēpumi pamanās izsprukt.
Man nav bijis tāda noslēpuma,
ko es nebūtu gribējis, kaut būtu tam cilvēkam izstāstījis.
Tās ir pretīgas.
Dod atpakaļ!
Kārtējais dīvainais gandrīz randiņš,
tikai šoreiz esmu saģērbusies kā kaut kāds pludmales hipijs.
Es tevi noskūpstīšu.
Zini, vienkārši...
- Labāk, ja to vienkārši izdara. - Nolādēts!
Lūdzu, nesaki, ka salaidu dēlī.
Klau, es sapratu, ka nevajadzēja vest tevi uz jūru.
Tas bija tik...
Jep.
Vai tagad gribi iebrist manā jūrā?
Atvaino! Nezinu, kāpēc tā pateicu.
Izdzēs to no prāta!
Bet tu man tiešām patīc, Derik.
Tu man arī. Ļoti.
Palīdzi man atrast iemeslu, kāpēc nenokniebties ar tevi tūlīt,
jo es gribu visu šo...
- Jā. - ...izdarīt pareizi.
- Nekas nenāk prātā. Ejam un izdarām! - Nu gan!
- Jā. Labi. - Lūdzu! Gandrīz aizgāju.
- Gandrīz aizskrēju. - Zinu. Jā.
- Labi. Jokus pie malas. - Jā.
Mēs to nevaram kaut vai tāpēc,
ka esmu viss ar smiltīm.
Es arī, jā. Un tas būtu
- sāpīgi, briesmīgi. - Jā.
Tā ir pareizi, vai ne?
Protams. Es tāpat braukšu pie Kīšas, tāpēc...
Tu esi traks.
Labi. Nu, arlabvakaru!
Arlabvakaru!
Paldies.
Es gribēju ar jums, puiši, par kaut ko aprunāties.
Mēs ar Sameru šodien salīgām, kas bija lieliski,
bet viņa teica: visvairāk viņu sāpināja tas,
ka nebiju pret viņu godīga.
Un es domāju, ka mums jāpastāsta manam tētim, ka mēs ar tevi runājam, Lūis.
- Domāju, ka tas būtu pareizi. - Piekrītu.
Es arī.
Bet es tikai prātoju, vai būtu iespējams,
ka jūs būtu stipri un drosmīgi un Džimijam to izstāstītu,
bet es tur vispār netiktu pieminēts un nekādā veidā nepiedalītos.
- Diez vai tu gribi būt tāds. - Fū!
Tātad arī es būšu stiprs un drosmīgs?
Sapratu. Labi.
Jūsuprāt, tā dāma ar šalli vēl ir te?
Pagājušas septiņas stundas.
Jā, taisnība. Starp citu,
tas Deriks bija visglītākais vīrietis, ko jebkad esmu redzējis.
Jā, viens no glītākajiem.
Nē. Pats glītākais vīrietis.
Šodien bija interesanti.
Kaut arī mēs nekam nesadevām pa pakaļu.
Den, padomā, ko tik tu šodien neizdarīji.
Tu aizbrauci uz vidusskolu, runāji ar svešiniekiem,
tu izģērbies un iepeldēji okeānā
starp cilvēkiem, kurus nekad nebiji saticis.
Un jā - sākumā man vajadzēja tevi pabakstīt, lai tu runātu,
bet beigās tu tur sunītī peldēji baltās apenēs un mētāji skarbas patiesības.
Tie bija bokseršorti.
Nu, tie ir cieši, bet izskatās labi.
Jā, laikam baisākais bija
pavadīt desmit minūtes viens pret vienu ar to baiso pusaudžu meiteni.
Viņa bija ārprātīga.
- Vēlreiz - tā ir mana meita. - Jauka meitene.
Bet jā - ja tiec galā ar viņu,
tiksi galā arī ar Stena kāzām.
Tātad jūsu veiksmīgais posms vēl turpinās, vai ne?
Velns, jā.
- Gribi apskāvienu? - Nemūžam.
Un tad es pārtraucu un aizgāju prom.
Tas bija tik muļķīgi.
Tu noteikti esi ļoti sāpināts.
Lūdzu, saki kaut ko!
Cik ilgs tas skūpsts bija?
Ko?
Cik ilgs tas bija?
Es teikšu "Sinsinati", un tu saki "stop".
Zini, viens Sinsinati, divi Sinsinati.
- Jāsaka "Misisipi". - Es saku "Sinsinati".
Labi.
Viens Sinsinati.
Tu ņirgājies?
- Divi Sinsinat... - Stop.
Tātad bija divi Sinsinati.
Nē. Bija... Bija viens Sinsinati un Sinsinat.
Liza...
Es atbalstu tevi visā, ko tu dari.
Tu pieteici mūs kā suņu aizbildņus.
Tu būtībā adoptēji mūsu kaimiņa bērnu.
Tu par mani joko. Kas par to? Tas nesāpina.
Zini, kāpēc?
Nē.
Tāpēc, ka dziļi sirdī man likās, ka esam tik vienoti.
Mēs esam.
Es tev nelūdzu daudz.
Nekad.
Tu zināji, ko jūtu pret to sasodīto tipu,
un vienalga to izdarīji.
Pagaidi! Man žēl.
Es nedomāju, ka tā notiks.
Es gribu to atrisināt.
Mēs varam to atrisināt.
Klau! Es tev vismaz izstāstīju.
Vai nav labāk, ka es tev izstāstīju, nekā ja tu būtu uzzinājis pats?
Vai ne?
Tomēr jāapskaujas.
Ei, nodod kārtīgi tajās kāzās!
Paldies, Džimij.
Nolādēts!
Tulkojusi Inguna Puķīte