Bride tudnád adni a ragasztószalagot?
Bocs, megzavartalak a dühös fejjel ácsorgásban!
Hozok nektek vizet!
- Kösz, anya! - Ugye milyen édes a pici lányom,
hogy magához költöztet?
A jóindulat királynője vagyok.
- Az anyukájára ütött! - Bizony.
Hihetetlen, hogy sikerült idecsalnod.
Bri, olyan csinos vagy! Ragyogsz.
Persze hogy ragyogok.
Be vagyok kenve csillámos naptejjel, mert azt mondtad, strandolunk.
Jó, de itt vagyunk Long Beachen, az strand.
Tudod, milyen nehéz, hogy hozzám költözik az anyám.
- Kellenek a spanjaim. - Tudom.
Tudom, hogy be vagy parázva, de vedd úgy,
legalább megtanulsz végre csendben szexelni!
Nem tudom, ezt hogy értsem.
- Itt is van. - Mrs. Evans,
- maga templomba járó asszony, igaz? - Igen.
Ha azt mondom, homoszexuális vagyok, az bocsánatos?
- Szép próbálkozás, ribanc! - Hogy beszélsz?
Gabitha! Meg vagyok döbbenve.
És kicsim, te leszel a ruhafelelősöm.
Na jó.
Azért elég sztereotipikus.
Bassza meg!
Mi ez a lábrázás?
Vagy engem csúfolsz?
Csak próbálom összeszedni a bátorságomat, hogy mondjak valamit.
Izginek hangzik.
Hát, majd szólj, ha már nem akarsz beszari lenni!
Oké.
Egyszer azt mondtad, hagyhatom, hogy a bánatom megfojtson,
vagy kijuthatok a túloldalon.
Igen.
És még nem vagyok teljesen kint, de már látom a fényt.
Talán már nincs szükségem terápiára.
És tudom, mit fogsz mondani.
„Olyan nincs, hogy valakinek nincs szüksége terápiára.”
Mert tényleg úgy beszélsz, mint Batman.
Szándékosan csinálom. Hogy legyen súlya.
Arra gondoltam, hogy ideje lenne elkezdeni egyedül intézni a dolgaimat,
legalább egy kis ideig.
Haragszol?
Nem.
Igazából rettentő büszke vagyok.
És ha bármikor úgy érzed, hogy szükséged van rám, én itt leszek.
Tudom.
És, Paul...
Szívesen!
Mi van, azt hitted, megúszod, hogy fizess az utolsó ülésedért?
Jaj már!
A jóféle.
A francba!
Ki halt meg?
A korombeliekkel már nem érdemes ezzel viccelődni.
Sok minden van, amit soha nem fogok elfelejteni a férjemről.
Ha Elliot szeretett valakit...
annak egy pillanatra sem kellett kételkednie ebben.
És így fogok rá emlékezni.
Köszönöm, hogy eljöttetek.
Legalább nem kell többé bujkálnotok.
Próbáltam feldobni a hangulatot.
Ha temetésen akarod csinálni, akkor viccesnek kell lennie.
Szerintem ez tök jó poén volt, Paul.
Kösz, hogy elkísértél.
Természetes.
Ki nem hagytam volna a főnököd csaja férjének a temetését.
Hihetetlenül szexi Julie feketében, mi?
- Rá vagyok indulva a fehér nőre, nagyon. - Azt megnézném.
- Sziasztok! - Úristen!
Legalább már nem kell bujkálniuk, mi?
Látod ezt, Paul?
Paul! Vicces.
- Mi vicces? - Nem tudom.
Oké.
Remélem, nem fura, hogy egy társaságban vagyunk,
mivel én voltam az utolsó srác, akivel együtt volt.
Nem, engem nem zavar.
Az is oké, ha igen.
Nem zavar, de kösz!
- Király. - Király.
- Király, király, király. - Király, k-király, király.
Komolyan?
Ez elszomorít.
Értem.
- Kösz, hogy eljöttél. Neked is, Brian. - Természetes.
Neki ne köszönd meg! Kihagyta a szertartást. Csak kajálni jött.
- Irigykedsz? - Igen.
Azt is szeretném mondani, hogy most, hogy a ház már elkelt,
vagyonkezelői alapba teheted a pénzt
- Elliot lányának és unokáinak. - Kösz!
Tudom, hogy ezt akarta volna.
Eladtad a házat? Akkor hol fogsz lakni?
Pár napig nálam dekkol majd, amíg ki nem talál valamit.
Hát, még egyszer kösz, haver!
- Nincs mit. - Na jó!
- Azta! - Nálad fog dekkolni
- pár napig? - Pár napig?
- Ez baromi rideg duma volt, Paul. - Ez baromi gáz.
- Nagyon nyomasztó volt. - Hátborzongató.
Ahogy most csináljuk, az működik.
Ne felejtsd el, hogy nem laktam másik emberi lénnyel már 30...
Mit csinálsz? ...harminc éve. Mi ez?
Egy nagy repülő punci, mert így száll pinádba a bátorságod.
Csatt, csatt, csatt, csitt-csatt, csatt, Paul.
Ez is hátborzongató.
- Még szép! Ezt nézd! - Ne közelíts vele!
- Nem kérem. Nem kell... - Hé! Hé!
Temetésen vagyunk.
DIREKT TERÁPIA
MÉG MINDIG SEMMI HÍREM RÓLAD. VÁLASZOLJ, TESÓ
Ha Alice betölti a 18-at, olyan felnőtt leszel, akinek felnőttje van.
Ez mitől ilyen baromi meglepő?
Apádnak is felnőttje van.
Basszus!
A szülinapomról beszéltek? Mit adtok?
Én sütök neked egy tortát.
Csokis vagy vaníliás legyen?
Legyen meglepetés, de vaníliás!
Tudom, neked mit kéne.
Ne már, apa! Ez csak egy autó.
„Csak egy autó.” Imádom a fehér családi normát.
Sajnálom, kislányom! A biztosításom az egekbe szökne.
Oké.
Egy próbát azért megért.
- Azért átgondolnád még egyszer? - Nem.
És ha én tankolnék?
Miből?
- Felháborító, komolyan. - Ja, szörnyű.
Vegyél neki egy kurva autót!
Tudom, mennyit keresel, sóher.
Spicli vagy, Sean!
Nem zavar.
Na jó, robotcsajok, kikapcs!
Veszek autót Alice-nek.
Csak a meglepetés miatt mondtam nemet.
Ez cuki. Oké, újra bírlak.
Én még nem tudom.
A tavalyi születésnapja szar volt. Az én hibámból.
Igen, amikor részegen bekopogtál hozzám,
hogy kölcsönkaphatsz-e egy szülinapi tortát?
- Emlékszem, mit csináltam, Liz. - Tényleg?
Hát, nem mindenre.
Egészségesebb, ha vannak titkaim magam előtt.
Mindig odavolt a sárga MINI Cooperért,
ami az anyjának volt a főiskolán, szóval olyat keresek.
Visszaállok a csapatodba.
Mikor lesz a buli?
Saját programja lesz, Liz.
Nem akarja a 18.-at az apjával és annak barátaival ünnepelni.
- Kit érdekel, mit akar? Tartozik neked. - Ez a szar...
- Nem miatta. Miattunk. - Nem. Megtartjuk.
- Megtartjuk. - Oké.
- Úgy megtartjuk, mint az állat! - Ja. Mint az állat.
Mint az állat.
Oké.
- Meg kell terveznünk a bulit! - Jó.
- Derek. Utat Dereknek! - Derek!
- Csá, Jorge! - Csá! Mit adhatok?
Bocs! Derek vagyok.
- A szokásosat! - Oké.
Csak azt nem tudom még, hogy egyet vagy kettőt.
Kérj kettőt, drágám! Te vagy a nagy éhes pasim.
- Tényleg? - Igen.
Hallottad a hölgyet!
Ülj csak le, majd odaviszem!
Oké.
Köszi!
Hé, mi a franc volt ez?
Nem kértem véleményt.
Hahó! A pasi miért is előzhette be a sort?
Bocsi, vastag nyaklánc!
Téged senki se kérdezett.
De nagyon köszi, hogy a sor önkéntes rendőrje vagy!
Kiváló munkát végzel.
Tényleg. Tényleg. Csillagos ötös!
Húha!
A vendégem, bármit kér.
Na jó, kisasszony! Térjünk a tárgyra!
A közelgő szülinapod Liznek és nekem ott van
- a top háromba... - Háromban.
Az volt, hogy egyetértésben csináljuk.
- Csak mondd helyesen! - Jó.
A közelgő szülinapod Liznek és nekem ott van a top háromban.
Köszi!
Azzal szeretnénk kezdeni, hogy szeretünk.
- És lerohanunk az ajánlatunkkal. - Le ám!
Komplett ültetett vacsora, utána torta és ajándékok, koktélruha,
19.00-től 22.30-ig.
Az én ajánlatom a konyhában állva tortaevés,
trenyóban,
ajándékbontogatás nélkül,
16.30-tól 16.35-ig.
Baromság!
- Nyugi! - Oltári baromság!
Tudom, hogy baromság. Csak játszmázik.
Számítottunk erre.
Adok egy ellenajánlatot.
Egy óra tortázás, valami elegánsabb cucc, és csak a mi ajándékunkat kell kinyitnod.
Mondd a készülődést is!
És kérünk közös 20 percet, amíg öltözöl.
Felpróbálod, amit mondunk, közben tanácsokat adunk a női léthez.
És megkérsz, hogy utána menjünk el bulizni veled és a barátaiddal,
de úgy kell csinálnod, mintha komolyan gondolnád,
és legyél rém csalódott, amikor udvariasan visszautasítjuk!
Oké.
Rövid készülődés, 45 perces buli, és megegyeztünk.
- Mit mondasz? - Nem tetszik.
Nekem se tetszik, de ez van.
- Egyezzünk bele! - Oké.
- Elfogadjuk az ajánlatot... - Igen?
- ...ódzkodva. Igen. - Nem.
Oké, áll az alku!
- Gyere! - Jó.
De ha öregekkel bulizok, akkor meghívom Pault.
- Mi? - Jó, de... Mi?
Nem, el fogja rontani a hangimat.
Elég már, tökre fog örülni!
Bassza meg!
SZÜLINAPI BULIM LESZ, SZERETNÉM, HA ELJÖNNÉL
Alig várom...
Kösz, hogy eljöttél!
- Béna vagyok az alkudozásban. - Ja.
Én penge vagyok benne.
Üdv! Jimmy?
- Jimmy. Igen. - Sofi.
- Szia, örvendek! - Szia!
Igen, én is. Nyugodtan nézzétek meg!
Oké.
Mi van benne? Hatos? Nyolcas?
Pár hengeres? Semmit se tudok a kocsikról.
- Igen. - Oké, akkor brillírozhatok.
A 2004-esből túlkínálat volt.
Ez nem éppen makulátlan.
Mennyit kérsz érte?
Hát, 5000 az ára.
Eladva.
Számítottam azért egy kis alkudozásra.
Ahogy én is.
Megyek, megcsinálom a papírokat.
Essünk neki! Hé!
Mi volt ez, haver?
Nincs jegygyűrűje, szerény a ház, gyerekbringa a kertben.
Azt akarod, hogy megrövidítsek
egy kedves, egyedülálló és mellesleg nagyon helyes anyát
vacak pár száz dollárral, Jimmy?
Annyit költesz krémre.
Szóval, amikor azt mondtad, hogy jól tudsz alkudni, úgy értetted...
- Erkölcsileg jól. Igen. - Igen.
D-haver távozik!
Oké, tudom, hogy a múlt héten a szorongásomon dolgoztunk,
de nem emlékszem, mondtam-e, mennyire izzadok, ha szar.
És ma állásinterjúm lesz, és nem hoztam másik ruhát.
Ha meg akarja kapni, dolgoznunk kell azon, hogy lép be valahova.
- Igen. - A francba! Terápia nyitott ajtónál?
- Csajszi, tényleg ki van borulva. - Úristen!
Pfuj, ne szagolgassa!
És miért hozza még ide a babát?
Szeretünk. Nagyon cuki vagy,
de nehezebb tenni a dolgunkat, ha itt vagy. Bizony, nehezebb.
A nagynéném szokott vigyázni rá,
de most nem tud, mert részegen leesett a szobabringájáról.
És az oldala úgy begyulladt, hogy nem igazán lehet hibáztatni érte.
Teljesen hibáztathatja érte.
Mi a fene lesz így az interjújával?
Bárcsak ismernék valakit,
akinek nincs páciense 12.00 és 13.00 között!
Soha a büdös életben. Nem!
Miért adoptál annyi fehér nő fekete babát? Ez a krapek tök okés.
Én is hadd cuppanjak rá!
- Szia, pici fiú! - Igen.
- Milyen természetes vagy vele! - Szia!
Szerinted leszek én is ilyen természetes?
Nem.
Sziasztok!
Szia! Ismerd meg a fiad!
Nem veszem be. De ha Jimmyé, üzenem, hogy nem zavar.
Mi ez? Egy kisbaba?
- Nyilván. - Mit keres itt mindenki?
Én ebédelni viszem Gabyt.
Engem meg te hívtál, hogy jöjjek ide.
Nőj már fel!
Hogy lehetsz mérges, amikor ennyire cuki vagyok?
Tűnés az irodámból, te kis kopasz fasz!
- Jézusmária! - Rémes alak.
Te, gyere csak egy percre!
Szerinted miről beszélnek?
Nem tudom.
Nagyon kedvelem Gabyt.
Mik a szándékaid?
Valami régi filmben vagyunk, vagy valami?
Komolyan kérdeztem.
Jó fiú vagy rossz fiú vagy?
Azt hiszem, jó fiú vagyok.
Szeretem a családomat.
Fizetem az adót.
Szelektívezek, még az elemekkel is, amiktől rohadt nehéz megszabadulni.
Tudod, mire gondolok?
Kifagytál? Mi ez az egész?
Oké, viccet félretéve, Gaby hihetetlen csaj, és úgy érzem,
hogy már régóta vártam, hogy találkozzak vele.
- Ezt akartam hallani. - Oké.
Most már visszamehetsz.
Rendben.
Örülök, hogy megismertelek...
és hogy megfenyegettél.
Gaby, ebéd?
Bocs, nem megy.
A páciensem babájára vigyázok.
Klasszikus Gaby.
Paul! Elég bunkó voltál.
Kérj bocsánatot a babától!
Bocsi!
Oké, végre megtaláltam a pótkulcsot,
de ezt nem tudom levenni a karikáról.
Talán a ház kulcsa, úgyhogy bíznom kell benned,
hogy nem jössz vissza, nem nyúzol meg, és nem hordod a bőrömet kabátként.
Nem csinálok ilyet.
Bár a lányom nevében nem beszélhetek. Ez a szülinapi ajándéka,
és elég vérszomjas, szóval...
Egy régi sárga MINI Cooper.
Biztos utáljátok a lányotokat a feleségeddel.
Most mondok valamit, amitől rosszul fogod érezni magad, és...
és furán fogsz viselkedni, szóval nagyon próbáld meg egyiket sem csinálni!
A feleségem meghalt.
Még szép...
Király. Mármint nem király.
- Az exférjem is meghalt. - Tényleg?
Számomra. Ez rossz volt.
Sokszor elsütöm ezt a poént, de sokkal viccesebben.
Így, hogy: „Ő halott, számomra.”
- Nem, így ugyanaz. - Ugyanaz. Igen.
Sajnálom, hogy ilyen rosszul végződött,
de legalább lett egy szuper vicced.
- Turnéznod kéne vele. - Máskor szokott működni.
- Igen? Ja. - Csak most nem.
Király.
Mi történt?
Ismered, amikor azt gondolod:
„Annyira mázlis vagyok, hogy a legjobb barátnőm és a férjem jóban vannak”?
Igen. Most minden második hétvégén elviszem a csajhoz a gyerekemet.
Én segítettem feltenni a tapétáját. Egy árva buborék sincs benne.
Ez durva.
Mi volt a legkínosabb dolog, amire rájöttél,
hogy nem tudod megcsinálni a feleséged nélkül?
Bocs, nem vagyok hozzászokva, hogy valakit érdekel.
Általában mindenki menekül a téma elől.
- Én nem. Én rá is teszek egy lapáttal... - Azt látom.
Nem tudtam, hogy fizessem a hitelemet.
- Igen. - Az komoly.
Igen. Azt gondoltam, hogy ha eleget várok,
akkor lazán veszik, és megkeresnek, amit meg is tettek.
De nem vették lazán.
Hogy hívták a feleségedet?
- Tia. - Nagyon szép név.
Nagyon szép név.
Oké, ez őrültségnek fog hangzani, de gondoltál már arra,
hogy a feleséged halála talán jobb annál, mint ami velem történt?
- Hát... - Nem.
- Nem? - Nem. Figy...
- Oké, figyelj csak! Figyu! - Ez... Oké.
Szerintem mindketten lehetünk szomorúak anélkül, hogy versengenénk.
- Mondok valamit, jó? - Oké.
- Jó. - Jó?
Minden egyes jó emlékem a férjemről megkeseredett.
Érted? Nincsenek többé.
De lefogadom, hogy neked millió csodás emléked van a feleségedről,
és örökre meg kell őrizned őket.
- Igen. Igen. Meg kell. - Igen.
- Igen, nyertem. Én vagyok a nyertes. - Basszus,
- te nyertél! - Igen.
Igen, rengeteg düh van bennem, oké?
Úgy... Úgy érzem, mintha... mintha megrekedtem volna.
Tudod, neked valószínűleg könnyebb lesz továbblépni.
Nem úgy tűnik, mintha tele lennél dühvel.
- Nem? - Nem.
Megfelelő mennyiségűnek tűnik a dühöd.
Néha nekem, a továbblépés lehetetlennek tűnik.
Ne mondd, hogy lehetetlen!
- Én most megyek... - Oké.
...mert pszichoterápiám lesz.
Hála Istennek! Igen. Csak így tovább, igaz?
Én a pszichológus vagyok.
- „Hála Istennek”? - Igen.
Úgy értettem: „Hála Istennek, hogy ott vagy nekik te!”
Hé...
Nagyon örülök, hogy találkoztunk.
Én is.
Tényleg ezért hívtál ide?
Ki beszélt neked a temetésen a Bitcoinról?
Hagyjátok abba!
Mi volt az a „klasszikus Gaby”?
- Tessék, vigyázz rá! - Mi van, ha éhes lesz?
Mi? Van mellbimbód. Kapd elő a cicidet!
Halljam, hogy értetted!
Megdumálnád, Paul? Dumáljuk meg! Tessék!
Oké, dumáljuk meg!
- Remek. - Na jó.
Az a klasszikus Gaby, hogy hagyod magad belemanipulálni,
hogy valaki más problémájával foglalkozz.
Ha segítek valakinek egy órát, attól egy rakás szerencsétlenség leszek?
Több rostot kéne enned, Paul, mert ez fos duma.
Minden kifogást felhasználsz,
hogy mindenki más szükségleteit a sajátjaid elé helyezd.
Arra használtad azt a babát, hogy kihagyd az ebédet
az egyik legvonzóbb férfival, akit életemben láttam.
És ezt nagyon vonzó férfiként mondom.
Pontosan ezt csinálod az anyáddal is.
Mindketten tudjuk, hogy nem akarod,
- hogy az anyád veled lakjon. - Haver!
Figyu, próbálom elaltatni! Elcsitulnátok kicsit?
Elcsitítottam valakit. Mérföldkő.
Soha nem leszel boldog, amíg nem töröd meg ezt a mintázatot.
Te akarsz mintázattörésről beszélgetni, hm, „Magány erődje” úr?
„Dekkolhatsz nálam” úr.
„Nagyon szeretlek, és szeretnék mindig veled lenni,
de akkor nem, ha nálam tartod a cuccaidat” úr.
Ez az utolsó fölöslegesen hosszú volt.
Ja, tudom. Éreztem, miközben mondtam.
Én legalább próbálok megváltozni.
Idén szereztem egy barátot, és a múlt hónapban elmentünk sütizni.
Nemrég pedig egy kisebb társaságot láttam vendégül az irodai konyhában.
Az 30 másodperce volt, és kirúgtál mindenkit.
Azt mondod, van klasszikus Gaby?
Hát, ez meg a klasszikus Paul.
Annyira megrögzött szokásaid vannak, hogy félsz összebútorozni.
- Félek összebútorozni? - Igen. Igen. Össze kell bútorozni, Paul.
Miért bőg?
Az Isten szerelmére!
Olyan gyönyörű ez a kisfiú!
- Jaj, ne! - A szemembe nézett.
Igen. Szóval a szemkontaktus, mi?
- A szemembe... - Oké.
Hadd vegyem el a babát, mert ez sok!
- Bocs! - Semmi baj.
BOLDOG SZÜLINAPOT, ALICE
Na, mit szóltok?
- Hihetetlen. - Fantasztikus.
- Haladhatnánk ezzel a szarral? - Jesszus! Ez egy buli, Paul.
Miért vagy mindig ilyen morgós?
- Ki bántott? - Az apám.
Ó, persze. Igen. Nem, ezt tudtam.
Megvan a kocsira az óriásmasni?
Egy dolgot kértél tőlem.
- Ez sértő. - Elfelejtetted.
Szinte azonnal.
Sziasztok! Hogy sikerült a készülődés?
Volt titokmesélés, sírás és piercingmutogatás. Szóval...
Igen, pár áll leesett.
Majdnem elfelejtettem! Utána elvisznek bulizni a barátaim.
Akartok ti is jönni?
Igen.
Nem. Nem tudok menni. De nagyon köszi, hogy megkérdezted.
Ülj le!
Tessék!
Ja, benne van a blokk, ha esetleg nem tetszik.
És nem fog, mert nem ismerlek, és nem tudom, mi tetszik.
Ez nagyon kedves.
Bármi is az, imádni fogod.
Egyszer kaptam tőle egy olyan király Nike cipőt,
hogy most se merem hordani.
Óvatosan az ajándékokkal!
Ha kinyit egyet, vagy meggyújt egy gyertyát,
- akkor elindul a bulistopper. - Ne!
- Paul, légyszi, ne csináld! Paul! - Meggyújtja.
Kösz, Paul!
Nem érted csinálom.
Semmi baj. Engem nem zavar.
Laza vagyok, mint a 20-as damil.
- Úgyhogy elkezdem. - Ja. Ez az!
Szeretnék néhány szót szólni a csodálatos lányomról, Alice-ről.
A, mint „atom”.
L, mint „legszerencsésebb apa”.
Fordítva.
Így fordítva van?
- Nektek ez fordított L? - Aha.
- És ez a rendes? - Igen.
- Haladjunk!
Nem kell! Ne akadj le!
- Úgy, ahonnan mi nézzük. - Megy ez.
I, mint „inkább abba kéne hagynom, biztos utálja ezt az egészet.”
Baromira.
- C, mint „ciki, de nem megy,” mert... - Még mindig fordítva.
Imádom nézni, ahogy feszeng.
És E, mint... „ej, de eszméletlen...”
Basszus!
- Az „eszméletlen” is elég. - Aha.
Eszméletlen izgalommal nézem, ahogy az életedet továbbvezeted...
Vezetem? Úristen! Úristen!
- Gyertek! - Ez tök jó. Tök jó.
Úristen!
Pont olyan, mint anyáé.
Nem pont olyan.
Nem ebben csináltunk.
Apa, te vagy a csúcs.
Nagyon szeretlek!
- Hol van a szülinapos ribim? - Szia, Summer!
- Szia! - Igazad volt.
Kocsit vett.
Ó, hát... Legalább eljátszottam, hogy meglepődöm.
- Köszönöm! - Húha!
Neked hátra kell ülnöd.
- Oké. - Igen.
- Hé, hé, hé! - Viszlát!
Az övet, mindenki! Az övet!
- Oké, csá. - Oké, sziasztok! Szia!
Szia!
Nem fog visszajönni, ugye?
- Talán soha többet. - Miért adtad oda a kulcsot?
- Még 30 percig a miénk volt. - Hé, ne!
Ő egy önző, felnőtt nő.
- Mi tanítottuk neki. - Jó.
Tudjátok, mit? A buli most kezdődik.
Van kaja, van zene, és együtt lehetünk.
- Nem. Vaú! Sziasztok! - Igen.
Bulizzunk!
- Igyunk töményet! Nyomás! - Gyertek, srácok!
Oké, átmegyek a házba a kedvenc sörömért.
Kicsim, nem akarod, hogy áthozzam neked én?
Szívesen átmegyek.
Nem kell, kösz!
Liz, nem bírom tovább nézni ezt a szart.
- Mit? - Téged Derekkel.
Kiborító.
Mintha heterók gumilabdával fociznának.
Nyald ki a seggem, Brian!
És utáld, mert lány vagyok!
Hála Istennek! Még ott vagy bent.
Ez nem te vagy.
Tudom.
Bent rekedtem a szégyenspirálban.
Én csak... nem tudok rájönni, hogy szálljak ki.
Szeretnék mutatni egy képet, amin ma betaggelték a kajás kocsit.
„A Garnélás Ribanc visszatért!” Én vagyok a Garnélás Ribanc?
Ez nagyon cuki.
Minden kommentben az van, hogy milyen gyűlölködő vagy.
Tudom, mert fantasztikus vagyok.
De mi köze Derekhez és hozzám?
Neki is hiányzik a ribi.
- Beszívecskézte az összes kommentet. - Tényleg?
Nem, de ha értene a közösségi médiához, akkor megtenné.
Ezt olyasvalaki mondja, aki 20 évig heteró volt:
ha nem jössz rá, hogyan kezdj az igazi önmagad lenni,
akkor soha többé nem fogod élvezni a szexet.
- Komoly, haver? - Nem, ő érti.
Igen. Tényleg értem.
Nyaljam ki a segged, és utáljam, mert lány vagy?
Az vicces volt.
Talán tetszene.
Szóval, letesszük a kocsidat nálam,
aztán elsétálunk a híd alatti szülinapra.
- Tökéletes. - És van piám,
zeném, meg füvem a józanoknak.
Az szuper!
- Üzid jött. - Olvasd fel!
Louis írt.
„Bocs, késő van. Boldog szülinapot! Nagyon örülök, hogy találkoztunk,
de talán az lenne a legegészségesebb, ha nem beszélnénk többet.”
Megállunk valahol.
Remek lehetőség nekem, hogy megmutassam, milyen okos vagyok.
Szabadulószoba, haver! Imádni fogod.
Azt nagyon nem hinném.
- Nem értem. Bezárnak egy szobába? - Igen.
- És nem tudsz kimenni? - Nem.
- És matekpéldákat kell megoldanod? - Igen.
- És élvezed? - Nem, utálom azt a szart.
De talán most kijutunk, és kapunk egyenpólót.
Egy szóval sem mondtad az egyenpólókat.
- Így már szívesen jövök. - Baromi jó lesz.
Szia!
- Szia, Alice! - Beszélhetnénk?
Szeretnék, de nem tudok, mert dolgoznom kell.
Nem kell, haver. Alig vannak. Bezárok én.
- Kösz, hogy ilyen jól levetted. - Szívesen!
Van egy új barátod.
A legjobb barid?
Gondolom, mert nincs több.
De jó dolog tiszta lappal kezdeni.
Ezt nagyon átérzem.
Örülök, hogy jól vagy.
Köszönöm!
Aggódtam érted, amikor nem válaszoltál,
de úgy nézem, hogy jól vagy.
Igen. Szuperül.
Az életem nem csupa rágógumi és fánk,
- de... - Nincs ilyen mondás.
Nem tudom, mit mondanak az amerikaiak.
Puska és lőszer?
A dolgok határozottan javulnak.
Régen minden áldott reggel kijöttem ide Sarah-val,
mielőtt indult a munkába.
Itt ültünk, és tippelgettünk, mit dolgoznak ezek az emberek.
Aztán a történtek után
ezen a padon találtam magam, órákig ültem itt,
és mindig, ha láttam, hogy jön egy vonat,
akkor minden erőmre szükség volt, hogy ne álljak fel, és...
Na mindegy.
Miért nem akarsz többet beszélni velem?
Olyan fura!
Szerintem jobb így.
Nem hiszek neked.
Mit mondott az apám?
- Hé! - Szia!
- Gyerünk! Parancsolj, bájos hölgy! - Köszönöm, uram!
- Te nem kapsz. - Amúgy nem ihatok.
Egy óra innen kocsival az anyám háza, és indulnom kell.
Biztos ne menjek veled?
- Biztos. Ne! - Imádnak az anyák.
És szólok, hogy flörtölni fogok. Talán lesz egy kis popsipaskolás.
Megpaskolod... anyám fenekét?
Mi bajod van? Erről majd beszélünk.
De megteszel valamit?
Dobj csontot Jimbo haveromnak!
Azt akarja érezni, hogy veszélyes.
- Értem. Oké! - Oké, szia! Majd hívlak.
- Szia! - Elmentél?
- Ja, szia! - Szia!
Olyan nehéz a házadban lenni, haver!
Folyton elképzelem, hogy mekkorákat szexeltetek itt.
Kösz, haver!
Mi a fasz?
Derek, ez a kutyád?
Aha, ez Mac új söre.
Imádom. Liznek egy szót se! Attól még jobban bekattanna.
Huszonhét éve vagyok házas, és hirtelen
a feleségem valami furcsa replikára cserélődik.
Ja, úgy érzem tőle, mintha földrengés jönne, vagy valami.
Tegnap este azt mondta, hogy mindig figyel és hallgat rám.
- Az fura. - Nem akarom, hogy lássanak és halljanak.
A kapcsolatok nem egyszerűek.
Vágom, haver.
Úgy értem, Gaby nagyszerű, de megpróbálni megfejteni...
Fogalmazzunk úgy, sok a fal körülötte!
- Nem egyszerű. - Ja.
- Ma találkoztam egy nővel. - Egy nővel?
Egy hullámhosszon voltunk. És tudjátok, mit csináltam?
- Mit? - Semmit.
Az égvilágon semmit.
Elgondolkodtatott, hogy kész leszek-e valaha valami igazira.
Ne mondd ezt, Jim!
Te mindig Jimmy vagy?
- Ettől kisfiúsnak érzem magam. - Ja, működik.
Tudod, a dolgok változhatnak, James.
Pszichológusként hiszek benne.
De olyan embereket is láttam, akik annyira sokáig éltek ugyanúgy,
hogy talán soha nem jutnak túl az akadályaikon.
Csá, haver! Bocs, hogy rád török! Csak dekkolni jöttem.
Szia! Gyere ide!
Tudod, hogy néha a helyes dolog, amit tennem kell, itt van előttem,
de mivel faszfej vagyok, túl sokáig tart, mire megteszem?
Ez az egyik legkedvesebb tulajdonságod.
Mielőtt megismertelek,
azt hittem, hogy az az élhető életeim legjobbika.
Nagyon jól ment a munkám, felvettem a kapcsolatot a családommal,
volt egy kis valami-valami azzal a nővel az utcából.
Milyen nővel az utcából? Hol lakik pontosan?
Elköltözött.
A lényeg, hogy sosem gondoltam volna, hogy lesz egy új legjobb életem.
Költözz hozzám!
Nagyjából meg is történt.
A ruháim fele már itt van.
Tettem ki képeket, és csak...
Arra vártam, hogy te is eljuss ide.
Ki a faszom van a képen?
A húgom meg a gyerekei.
Ki a fasznak hitted őket?
Azt hittem, a kerethez volt a kép.
Ó, Paul!
Jól vagy?
Igen, jól vagyok.
Oké. Majd jövök.
Nem tudom eldönteni, elhozzam-e nagyapád kedvenc régi foteljét,
vagy raktárba vitessem.
Anya, ez a fingós fotel?
El kéne tüzelned. Miért van még meg?
Mennyit durrogtatott ebben!
Ezt nem hozod. Őrület.
Jaj, ne csináld!
- Várj, anya! Ezt fel kell vennem. - Oké.
Mizu, főnök úr?
Van egy szobatársam.
Mi? Az nem lehet.
Csak meg akartam köszönni, hogy felbátorítottál.
Le kell tennem. Itt van Julie.
Hé, csak óvatosan!
A nyújtást se hagyd ki!
Túl öreg vagy a sok hancúrhoz, vili?
Jó éjt!
Kicsim, nem láttad a ragasztószalagot? Az előbb még megvolt.
Mi baj, édesem?
- Anya, nagyon szeretlek, de... - Én is szeretlek.
...nem kéne hozzám költöznöd.
Szerintem sokkal boldogabb leszel itt, közelebb a barátaidhoz és az életedhez.
És én mindent intézek neked.
Szerzek főállású gondozót, sokkal többet látogatlak, mint eddig,
amit már rég így kellett volna csinálnom.
Tényleg... És tudom, nagyon elszúrtam ezt az egészet,
hogy nem mondtam hamarabb semmit,
de én tényleg, komolyan úgy gondolom, hogy így lesz jó.
Mindkettőnknek.
Remélem, hogy megérted.
Anya?
Azt hiszem, jobb lenne, ha elmennél.
- Te már döntöttél. - Anya!
Elmondtad, amit kellett. Most menj el!
Sajnálom!
Ahogy én is.
Szuper születésnapja volt Alice-nek.
Még akkor is, ha csak az elején volt ott.
Kösz, Derek!
Igen, jól érzem magam.
Azt jól teszed.
Jó apuci vagy.
Jólesik, hogy ezt mondod, de ne hívj apucinak!
- Hé, Sean! Isteni a torta! - Kösz, D!
Bolti tészta, vagy te csináltad?
Te itt kint üvöltözöl tortákról kibaszott 23.30-kor?
Elment az eszed?
Edd meg itt kint!
Ha belemorzsázol az ágyamba, kinyírlak!
Jól vagy?
Csak boldog vagyok.
SZIA, SOFI VAGYOK. HOGY TETSZETT A LÁNYODNAK A KOCSI?
Te azt mondtad neki, hogy ne beszéljen velem?
Pedig tudtad, hogy az segít nekem?
Kurvára nem hiszlek el!
Tönkretettél még egy szülinapot.
Édesem!
Al... Bassza meg!
A feliratot fordította: Binder Natália