Brian, mi podaš lepilni trak?
Oprosti, da te motim, ko jezno stojiš.
Prinesla vam bom vodo.
- Hvala. - A ni moja deklica prijazna,
- ker me je vzela k sebi? - Sem dobrotljiva kraljica.
- Po mami se je vzela! - Tako je.
- Z zvijačo si me spravila sem. - Brian, čeden si. Kar žariš.
Seveda žarim. Zaradi kreme za sončenje, ker si rekla, da greva na plažo.
Na Long Beachu sva. To šteje.
Težko mi je, ker bo mama živela z mano.
Potrebujem podporo.
Vem, da si v stresu, ampak končno se boš izmojstrila v tihem seksu.
Ne vem, kako naj to razumem.
- Takole. - Ga. Evans,
- verna ženska ste, kajne? - Ja.
Lahko grem, če rečem, da sem gej?
- Dober poskus, pizdun. - Kako pa govoriš?
Gaby! V šoku sem.
Ti boš spakiral moja oblačila.
- Prav. - Stereotip.
Jebenti.
Zakaj treseš z nogo?
Me oponašaš?
Zbiram pogum, da nekaj rečem.
Najbrž bo žmohtno. Povej, ko ne boš več strahopetka.
Prav. Enkrat si rekel, da se lahko utapljam v žalosti
- ali pa se poberem. - Ja.
Nisem se še pobrala, a sem na dobri poti.
Ne rabim več terapije. Vem, kaj boš rekel.
"Nihče ne preraste terapije."
Ker si res slišati kot Batman.
To počnem namenoma. Temu se reče resnost.
To moram početi sama.
Vsaj nekaj časa.
Si jezen?
Ne.
Pravzaprav sem zelo ponosen.
Če me boš kdaj potrebovala, sem ti na voljo.
Vem.
- Paul... - Ni za kaj.
Si mislila, da ti zadnje terapije ne bo treba plačati?
Kje pa.
Ta dobri.
Sranje.
Kdo je umrl?
Ne zbijaj takih šal v družbi ljudi mojih let.
Marsičesa o svojem možu ne bom nikoli pozabila.
Ko te je Elliot ljubil,
niti za hip nisi podvomil v to.
Tako se ga bom spominjala.
Hvala, da ste prišli.
Se vama vsaj ne bo več treba skrivati.
Hotel sem te razvedriti.
Če to narediš na pogrebu, mora biti smešno.
Mislil sem, da je, Paul.
- Hvala, da si šel z mano. - Seveda.
Ne bi zamudil pogreba moža dekleta tvojega šefa.
Julie je noro seksi v črnem, kajne?
- Hočem to belko. - Gledal bi.
- Hej. - Kristus.
Se jima vsaj ne bo treba več skrivati.
Vidiš, Paul? Paul. Smešno.
- Kaj je smešno? - Ne vem.
Dobro.
Upam, da ni čudno, ker se druživa,
glede na to, da sem bil njen zadnji...
O ne. Ne moti me.
- Nič hudega, če te. - Pa me ne. Hvala.
- Kul. - Kul.
- Kul, kul. - Kul, kul.
- Res? - Tole me žalosti.
Razumem.
- Hvala, da si prišla. In ti, Brian. - Seveda.
Ne zahvaljuj se mu. Zamudil je obred. Samo jest je prišel.
- Si ljubosumen? - Ja.
Ker je hiša že prodana, lahko sredstva naložiš v sklad
- za Elliotovo hčerko in vnuke. - Hvala. To bi želel.
Hišo si prodala? Kje boš pa živela?
Nekaj dni bo pri meni, dokler se ne znajde.
Hvala, kolega.
- Ja. - Dobro.
- Vau. - Nekaj dni bo pri tebi?
- Zelo hladno, Paul. - Pretresen sem.
- To je bilo zelo mučno. - Strašljivo.
To, kar imava, deluje.
Ne pozabi, da že 30 let nisem z nikomer živel.
Kaj delaš? Kaj je to?
Velika ploskajoča pička, kar si trenutno ti.
- Plosk, plosk, plosk, Paul. - Tudi to je strašljivo.
- Zagotovo. Poglej. - Nikar nad mano.
- Nočem tega. Nočem... - Hej.
Na pogrebu smo.
LOUIS – NIČ SE NE OGLASIŠ. ODPIŠI MI
Ko Alice dopolni 18 let, boš odrasel, ki ima odraslega.
Zakaj te to preseneča? Tvoj oče ima odraslega.
Madona.
Omenjata moj rojstni dan? Kaj bom dobila?
Spekel ti bom torto.
- Čokoladno ali rumeno? - Preseneti me. Rumeno.
Vem, kaj hočem od tebe. Saj je samo avto.
Samo avto. Všeč so mi belski družinski odnosi.
Žal mi je, ampak zavarovanje se mi bo močno zvišalo.
Dobro. Vredno je bilo poskusiti.
- Boš še premislil? - Ne.
- In če plačam gorivo? - S čim?
- Ostudno je. - Ne, grozno.
- Kupi Alice avto. - Vem, koliko zaslužiš, škrtež.
- Špicelj si, Sean! - Tudi prav.
Lahko prenehata glumiti. Kupil ji bom avto.
Zavrnil sem jo, da bo presenečenje.
- Lepo. Spet si mi všeč. - Nisi me še prepričal.
Njen zadnji rojstni dan je bil zaradi mene beden.
Ko si pijan potrkal na moja vrata,
da bi si izposodil rojstnodnevno torto.
- Spomnim se, Liz. - Res?
Ne čisto vsega.
Bolje, da vsega ne vem.
Od nekdaj je obsedena z rumenim mini cooperjem,
ki ga je mama imela na kolidžu. Takega iščem.
Spet te podpiram. Kdaj bo zabava?
Svoje načrte ima. Polnoletnosti noče praznovati z očetom in njegovimi frendi.
- Koga briga, kaj hoče? Dolguje nam. - To ni...
- Ni zanjo, ampak za nas. - Ne. Zabava bo!
- Zabava bo! - Okej.
- Za prmej bo zabava. - Ja. Za prmej.
Za prmej.
Dobro.
- Pripraviti morava zabavo. - Ja.
- Derek. Derek gre mimo. - Derek!
- Hej, Jorge. - Hej, kaj bosta?
Oprostite. Derek sem.
- Običajno bom. - Prav.
Ne vem še, ali enega ali dva.
Vzemi dva. Moj velik, lačen moški si.
- Res? - Ja.
- Slišal si gospo. - Prinesla ti ju bom.
Okej.
Hvala.
- Kaj je bilo pa to? - Ne rabim komentarja.
Halo? Zakaj ste preskočili vrsto?
Oprosti, orjaška ogrlica.
Nihče te ni nič vprašal.
Ampak hvala, ker skrbiš za vrsto.
Odlično delo opravljaš. Resno. Ena a.
Vau.
Vaše je na moj račun.
Damica, pogovorimo se.
Tvoj rojstni dan veliko pomeni
- Liz in jaz... - Liz in meni.
Rekli sva, da bova soglasni.
- Pravilno govori. - Prav.
Tvoj rojstni dan veliko pomeni Liz in meni.
Hvala.
Najprej ti morava povedati, da te imava radi.
- Imava agresivno ponudbo. - Ja.
Večerja, potem torta in darila, večerna obleka, od 19.00 do 22.30.
Predlagam, da v kuhinji v trenirki stoje jémo torto.
Brez odpiranja daril, med 16.30 in 16.35.
Pa kaj še.
- Pomiri se. - Neumnost.
Vem, da je neumnost. Pogaja se. To sva pričakovali.
Imam protipredlog.
Eno uro torte, elegantno ležerno, odpreš samo Lizina in moja darila.
Omeni uvod.
Hočeva 20 minut s tabo, ko se boš urejala.
Pomerila boš, kar bova izbrali, in ti dajali nasvete.
Povabila naju boš ven s svojimi prijatelji,
kot da to resno misliš,
in boš zelo razočarana, ko bova vljudno odklonili.
Okej.
Hiter uvod, 45-minutna zabava, pa smo zmenjene.
- Kaj praviš? - Ni mi všeč.
Tudi meni ne, a nimava kaj.
- Sprejmiva. - Okej.
- Sprejmeva butast dogovor... - Res?
- ...a nisva zadovoljni. - Ne.
Velja.
- Daj. - Velja.
Če bom žurala s starci, bom povabila Paula.
- Kaj? Fuj. - Kaj?
- Ne, uničil bo vzdušje. - Nehaj, vesel bo.
Pizda.
PRAZNOVALA BOM ROJSTNI DAN IN ŽELIM, DA PRIDEŠ
Komaj čakam.
Hvala, da si z mano.
- Ne znam se pogajati. - Ja. Meni pa to gre.
Hej, Jimmy?
- Jimmy. Ja. - Sofi.
- Veseli me. - Živjo.
- Enako. Kar oglejta si ga. - Prav.
Kaj ima? Šestico, osmico?
Dva cilindra? Nič ne vem o avtih.
- Ja. - Jaz se bom izkazal.
Leta 2004 so jih naredili preveč.
Tale ni neoporečen.
Koliko želite zanj?
- Pet tisoč dolarjev. - Prodano.
- Pričakovala sem pogajanja. - Jaz tudi.
- Po papirje grem. - Velja. Hej.
Kaj je bilo to?
Brez poročnega prstana, skromna hiša, otroško kolo. Naj res oskubim
prijetno, samsko in zelo čedno mamo
za nekaj stotakov, Jimmy?
Toliko daš za losjon.
Ko si rekel, da si dober pogajalec, si mislil...
- Moralno dober. Ja. - Ja.
Odhajam!
Zadnjič sva se osredotočili na mojo tesnobo,
ne vem pa, če sem omenila, kako močno se takrat potim.
Danes imam razgovor za službo, nimam pa rezervnih oblačil.
Če hočeš to službo, pazi, kako stopiš v prostor.
- Ja. - Terapija pri odprtih vratih?
- Res si zmedena. - Mojbog.
Ne vohaj tega. Zakaj prihajaš z otrokom?
Radi te imamo, ampak težje je delati, če si tukaj. Res.
Običajno ga čuva teta,
danes pa ne, ker se je napila in padla s sobnega kolesa.
Zdaj ima na boku vnetje in ne morem ji zameriti.
Seveda ji lahko. Kako boš šla na razgovor?
Ko bi le poznala nekoga, ki med 12.00 in 13.00 nima pacienta.
Niti slučajno. Ne.
Zakaj toliko belk posvoji črne otroke? Tale je priden.
Daj mi ga malo.
- Živjo. - Ja.
- Zelo dobro ti gre. - Živjo.
Misliš, da bo tudi meni šlo tako?
Ne.
Hej.
Živjo. Spoznaj sina.
Ne verjamem. Če pa je Jimmyjev, me ne moti.
- Kaj je to? Dojenček? - Očitno.
- Kaj počnete tukaj? - Gaby peljem na kosilo.
Mene pa si poklical sem. Bodi starejši.
Si res lahko tako jezen, če pa sem tako ljubek?
Ven iz moje pisarne, mali plešasti pezde.
- Kristus. - Grozen je.
Pridi za hipec.
- O čem se pogovarjata? - Ne vem.
Gaby imam zelo rad.
Kakšni so tvoji nameni?
Sva v starem filmu ali kaj?
Resno mislim. Si dober moški ali slab?
Mislim, da sem dober.
Rad imam svojo družino. Plačujem davke.
Recikliram. Celo baterije, ki se jih je težko znebiti.
Razumeš?
Si zmrznil? Kaj se dogaja?
Šalo na stran. Gaby je čudovita in...
Zelo dolgo sem čakal nanjo.
- To sem hotel slišati. - Dobro.
- Lahko se vrneš noter. - Prav.
Lepo te je bilo spoznati in slišati tvoje grožnje.
Gaby, kosilo?
Žal ne morem. Čuvam pacientkinega otroka.
Tipična Gaby.
Paul, nesramen si bil. Opraviči se otroku.
Moj feler.
Končno sem našla rezervni ključ,
drugega pa ne spravim dol.
Morda je od hiše. Upam,
da se ne boš vrnil, me dal iz kože in jo nosil kot plašč.
Ne bom.
Za hčerko pa ne vem. To je njeno darilo za rojstni dan.
Lačna je krvi, zato...
Star, rumen mini cooper.
Z ženo jo najbrž sovražita.
Rekel bom nekaj, zaradi česar se boš slabo počutila
in se čudno obnašala, ampak, prosim, nikar.
- Moja žena je mrtva. - Seveda.
Kul. Ni kul.
- Moj bivši mož je mrtev. - Res?
Zame. To je bilo slabo.
Običajno to rečem na bolj smešen način.
Rečem... "Zame je mrtev."
- Ne, enako je. - Enako. Ja.
Žal mi je, da se je končalo tako slabo,
a se lahko vsaj dobro šališ.
- Lahko bi nastopila. - Običajno vžge.
- Res? - Ja, ampak ne zdaj.
Kul.
- Kaj se je zgodilo? - Tisto, ko si misliš,
da imaš srečo, ker se najboljša prijateljica in moj mož razumeta.
Ja. Zdaj vsak drugi vikend otroka peljem k njej.
Pomagala sem ji lepiti tapete. Niti enega mehurčka ni.
Jeba.
Kaj je bilo najbolj nerodno, česar nisi znal brez žene?
Oprosti. Nisem navajen, da ljudi zanima.
Običajno se te teme vsi izogibajo.
- Jaz ne. Podvojim zanimanje... - Vidim.
Nisem znal plačati kredita.
- Ja. - To je pomembno.
Mislil sem, če bom dovolj dolgo čakal,
da bodo kul in me poiskali, in so tudi me.
Niso bili kul.
Kako je bilo ženi ime?
- Tia. - Zelo lepo ime.
Zelo lepo ime.
Noro bo slišati, ampak si pomislil,
da je smrt tvoje žene morda boljše od tega, kar se je zgodilo meni?
- No... - Ne.
- Ne? - Ne.
- To lahko rečem. - Dobro.
Oba sva lahko žalostna, ne da bi tekmovala.
- Poslušaj me. - Okej.
- V redu. - Prav?
Vsi lepi spomini na moža so omadeževani. Ni jih več.
Ti pa imaš zagotovo milijon čudovitih spominov na ženo,
ki jih boš za vedno ohranil.
- Ja, drži. - Ja.
- Zmagovalka sem. - Pizda,
- zmagala si. - Ja.
V sebi imam veliko jeze.
Občutek imam, da sem obtičala.
Tebi bo najbrž lažje iti naprej.
Nisi videti polna jeze.
- Ne? - Ne.
Zdi se, da si ravno prav jezna.
Včasih se mi zdi, da je nemogoče iti naprej.
Ne reci nemogoče.
- Grem... - Prav.
...ker imam terapijo.
Hvala bogu. Ja. Nadaljuj z dobrim delom.
Terapevt sem.
- Ampak "hvala bogu"? - Ja.
Hvala bogu, da imajo tebe, da opravljaš to delo.
Hej.
Lepo te je bilo spoznati.
Enako.
Si me zato poklical? Kdo na pogrebu ti je omenil bitcoin?
Nehajta. Zakaj si rekel "tipična Gaby"?
- Primi ga. - Kaj če bo lačen?
Imaš bradavičke. Daj joškico ven.
Povej, kar misliš.
Bi rad debatiral, Paul? Pa dajva.
- Super. - Prav.
Tipično za Gaby je, da se pustiš zmanipulirati
in rešuješ tuj problem.
Ker nekomu pomagam, je z mano nekaj narobe?
Jej več vlaknin, ker je tole bedno sranje.
Uporabljaš vse možne izgovore,
da tuje potrebe postavljaš pred svoje.
Otroka si izkoristila, da si se izognila kosilu
z enim najbolj privlačnih moških, kar jih poznam.
To rečem, ker sem tudi jaz zelo privlačen moški.
Točno to počneš tudi s svojo mamo.
Oba veva, da nočeš,
- da mama živi s tabo. - Stari.
Poskušam ga uspavati. Sta lahko tišja? Nekoga sem utišal. To je mejnik.
Če ne spremeniš tega vzorca, ne boš nikoli srečna.
Ti govoriš o spreminjanju vzorcev, g. Trdnjava samote?
G. Lahko prespiš pri meni.
G. Zelo te ljubim in ves čas hočem biti s tabo,
a ne, če boš imela stvari pri meni.
- To zadnje je bilo nepotrebno dolgo. - Vem. Začutila sem.
Vsaj poskušam se spremeniti.
Od letos imam prijatelja in šla sva na pecivo.
Nedavno pa sem gostil majhno skupino ljudi v službeni kuhinji.
Pred 30 sekundami in vse si nagnal ven.
To je tipična Gaby? To pa je tipični Paul.
Tako zadrt si, da te je strah z nekom živeti.
- Strah z nekom živeti? - Ja. Živeti moraš z nekom.
Zakaj joče? Za božjo voljo.
- Tako lep je. - Ja.
- O ne. - Pogledal me je v oči.
Očesni stik, kajne?
- Očesni... - Dobro.
Vzela ga bom, ker je zate preveč.
- Oprosti. - Prav.
VSE NAJBOLJŠE, ALICE
Kaj pravite?
- Izjemno. - Fantastično.
- Lahko pospešimo? - Benti, zabava je, Paul.
Zakaj si nenehno siten?
- Kdo te je prizadel? - Moj oče.
Ja. To sem vedel.
- Si kupil veliko mašno za avto? - Eno stvar si me prosil.
- Užaljen sem. - Pozabil si.
- Skoraj takoj. - Hej, kako je bilo na uvodu?
Izpovedane skrivnosti, solze in razkazovanje pirsingov...
Debelo smo gledali.
Skoraj bi pozabila. Po tem grem s prijatelji ven.
Bi se pridružili?
- Ja. - Nak.
Ne. Ne morem, ampak hvala, da si vprašala.
Sedi.
- Izvoli. - O.
Zraven je račun, če ti ne bo všeč.
In ne bo ti, ker ne poznam tvojega okusa.
- Zelo lepo. - Karkoli je, ti bo všeč.
Nekoč mi je podaril tako kulske superge,
- da jih še danes ne upam nositi. - Počasi z darili.
Ko odpre darilo ali prižge svečko, se zabava začne.
- Paul, nikar, prosim. - Prižgal jo bo.
- Hvala, Paul. - Tega ne delam zate.
V redu je. Umirjen sem. Hladen kot špricer.
- Začel bom. - Daj.
Rad bi povedal nekaj stvari o svoji čudoviti hčerki, Alice.
A je za "angel".
L za "lepo, da sem njen oče".
- Narobe si obrnil. - To je narobe?
- Narobe obrnjen L? - Ja.
- Tako je prav? - Ja.
- Nadaljuj.
Daj, pozabi na to.
Z naše perspektive.
I je za "in zdaj nehaj, ker ji ni všeč".
Zelo.
- C za "cepec, ne morem", ker... - Še narobe.
Všeč mi je, ko se kremži.
In E je za... " tako epsko sem vzhičen..."
Presneto. "Epsko" se je samo ponujalo.
Epsko sem vzhičen zaradi novega koraka na tvoji poti, ko se boš odpeljala...
Odpeljala? Mojbog.
- Gremo. - Zelo dobro.
- O bog. Tak je kot mamin. - Ni čisto tak.
- Nisva te spočela v njem. - Najboljši si.
Zelo te imam rad.
Tukaj je moja slavljenka.
- Živjo. - Prav si imela. Kupil ti je avto.
Vsaj zaigrala sem presenečenje.
- Hvala. - Vau.
Zadaj boš moral sedeti.
- Prav. - Ja.
- Hej. - Živjo.
Pripnita se.
- Adijo. - Adijo.
Adijo.
Ne bo se vrnila, kajne?
- Morda nikoli. - Zakaj si ji dal ključe?
- Imeli bi jo še pol ure. - Ne.
To je sebično, odrasla ženska.
- Dobro sva jo poučili. - Ja.
Zabava se šele začenja.
Imamo hrano, glasbo, lahko se družimo.
- Ne. Vuf. Se vidimo. - Ja.
Zabavajmo se.
- Pijmo! - Gremo.
Dobro. Grem po svoje najljubše pivo.
Naj ti ga jaz prinesem? Z veseljem grem.
Ni treba.
Liz, tega ne morem več gledati.
- Kaj? - Tebe z Derekom.
Moteče je. Kot bi strejt ljudje igrali kickball.
Poliži mi rit, Brian. S studom, ker sem dekle.
Hvala bogu. Še si ti.
- To nisi ti. - Vem.
Še vedno me je sram.
Ne vem, kako naj to ustavim.
Imam fotko tovornjaka, ki ga je danes nekdo označil.
"Škampovska mrha je nazaj!" Jaz sem Škampovska mrha?
Kako prisrčno.
Vsi komentarji izpostavljajo, kako sovražna si.
Vem, ker sem izjemna. Kaj ima to z Derekom in mano?
Tudi on pogreša Škampovsko mrho.
- Vse komentarje je všečkal. - Res?
Ne. Če bi znal uporabljati družbena omrežja, pa bi.
To ti pravi nekdo, ki je bil 20 let strejt.
Če ne boš našla načina, da boš iskrena do sebe,
ne boš nikoli več uživala v seksu.
- Res? - Ne. Saj razume.
Razumem.
Poliži mi rit, kar mi bo ostudno, ker si dekle?
- Smešno je bilo. - Morda mi bo všeč.
Tvoj avto pustimo pri meni in gremo peš na zabavo pod mostom.
- Super. - Imam pijačo,
glasbo in travo za trezne.
Odlično.
- Sporočilo imaš. - Preberi ga.
Od Louisa.
"Oprosti za zamudo. Vse najboljše. Vesel sem, da sva se povezala,
a bo za oba najbrž najbolje, da ne govoriva več."
Ustavili se bomo.
Odlična priložnost je, da pokažem, kako bister sem.
Soba pobega. Všeč ti bo.
Nisem prepričan.
- Ne razumem. Te zaprejo v sobo? - Ja.
- Ne moreš ven? - Ja.
- Rešiti moraš matematične probleme? - Ja.
- Uživaš v tem? - Ne, sovražim to.
Mogoče pa tokrat prideva ven in dobiva enaki majici.
Majic pa nisi omenjal.
- V tem primeru grem. - Super bo.
Živjo.
- Hej, Alice. - Se lahko pomeniva?
Ne morem, ker imam delo.
Nimaš ga. Jaz bom zaprl.
- Hvala, da si poštekal. - Ni za kaj.
Novega prijatelja imaš.
- Je tvoj bestič? - Ja, ker je edini.
- Lepo je začeti znova. - To zelo razumem.
- Vesela sem zate. - Hvala.
Skrbelo me je, ker mi nisi odgovarjal,
- a si videti dobro. - Ja, super sem.
Moje življenje ni cvetoče polje...
- Tega tu tako ne rečemo. - Kaj pa rečete. Minsko polje?
Zagotovo mi gre na bolje.
S Sarah sem vsako jutro prihajal sem, preden je šla v službo.
Tu sva sedela in ugibala, s čim se ljudje preživljajo.
Po tistem dogodku
sem ure in ure sedel na tej klopci.
Vsakič, ko je prihajal vlak,
sem moral napeti vse sile, da nisem vstal in...
Ni važno.
Zakaj nočeš več govoriti z mano?
Čudno je.
- Mislim, da je tako bolje. - Ne verjamem ti.
Kaj ti je rekel moj oče?
- Hej. - Živjo.
- Izvoli, ljubka dama. - Hvala, gospod.
- Zate pa nič. - Ne smem.
Do mame imam eno uro vožnje in moram iti.
Nočeš, da grem s tabo?
- Ja. Ne. - Znam z mamami.
Flirtal bom. Morda jo bom počil po riti.
Mojo mamo boš počil po riti? Kaj je s tabo? O tem bova drugič.
Naredi mi uslugo.
Vrzi Jimbu kost. Rad misli, da je grožnja.
- Velja. - Adijo. Pokličem te.
- Adijo. - Greš?
- Ja. - Se vidiva.
Težko je biti v tvoji hiši.
Ne neham misliti na vajin vroči seks.
Hvala.
Kaj je pa to?
- Derek, je to tvoj pes? - Ja, Macovo novo pivo.
Všeč mi je. Ne povej Liz, ker bo še bolj nora.
Poročen sem 27 let in nenadoma
je mojo ženo zamenjala čudna kopija.
Zdi se mi, kot bi se pripravljal potres.
Sinoči mi je rekla, da me vedno vidi in sliši.
- Srhljivo. - Nočem biti viden in slišan. Kajne?
Zveze so zapletene.
Razumem te. Gaby je super, toda razumeti jo...
Veliko zidov ima.
- Zapleteno. - Ja.
- Danes sem spoznal žensko. - Žensko.
Ujela sva se. Uganita, kaj sem naredil.
- Kaj? - Nič.
Nič.
Sprašujem se, ali bom kdaj pripravljen na nekaj resnega?
Ne govori tega, Jim.
Ali si samo Jimmy?
- Počutim se fantovsko. - Deluje.
Stvari se lahko spremenijo, James.
Kot terapevt verjamem v to.
So pa ljudje, ki tako dolgo živijo na določen način,
da nikoli ne premagajo svojih ovir.
Hej, kolega. Oprosti, da sem kar vdrla. Samo prespala bom tu.
Hej. Pridi sem.
Včasih imam pravo rešitev pred nosom,
a ker sem bedak, potrebujem predolgo, da to naredim.
Ena tvojih najbolj prikupnih lastnosti.
Preden sem te spoznal,
sem mislil, da živim najboljšo različico svojega življenja.
V službi sem bil uspešen, spet sem se povezal z družino,
dobival sem se z neko žensko.
- S katero? Kje točno živi? - Preselila se je.
Nisem si mislil, da bo prišla nova najboljša različica.
Preseli se k meni.
V bistvu sem se že. Polovica moje garderobe je tukaj.
Postavila sem fotografije in...
Čakala sem, da opaziš.
- Kdo so ti ljudje? - Moja sestra in njeni otroci.
- Kdo si pa mislil, da so? - Da si jo kupila z okvirjem vred.
Paul.
Si v redu?
- Ja, v redu sem. - Prav. Pridem nazaj.
Ne vem, ali naj vzamem dedkov najljubši fotelj
- ali ga dam v skladišče. - Je to stol za prdce?
Sežgi ga. Zakaj ga še imaš?
- Pošteno ga je sprdel. - Ne vzemi ga. Noro je.
Daj no.
- Čakaj, moram se oglasiti. - Prav.
- Kaj je, šef? - Novo cimro imam.
- Kaj? Nemogoče. - Hvala, ker si mi dala pogum.
Nehati moram. Julie je tu.
Brzdaj se.
Ne pozabi na raztezanje. Prestar si za toliko mečkanja.
Lahko noč.
Si kje videla lepilni trak? Zdaj sem ga imela.
Kaj je, ljubica?
- Mama, zelo te imam rada, ampak... - Tudi jaz tebe.
Ni prav, da se seliš k meni.
Tukaj boš srečnejša. Blizu prijateljev in svojemu življenju.
Poskrbela bom zate.
Dobila boš pomočnico, pogosteje te bom obiskovala,
kar bi morala početi že prej.
Vem, da sem zafrknila, ker ti nisem že prej povedala,
ampak mislim, da je tako prav.
Za obe.
Upam, da razumeš.
Mama?
Raje pojdi.
Odločila si se.
Povedala si, kar si morala, zdaj pa pojdi.
Žal mi je.
Meni tudi.
Super zabava za Alice.
Čeprav je bila prisotna le na začetku.
Hvala, Derek.
- Dobro se počutim. - Tako je prav.
Dober očka si.
To cenim, ampak ne kliči me očka.
- Hej, Sean! Torta je odlična! - Hvala, D.
Si jo celo naredil sam?
Ali res ob pol polnoči vpiješ nekaj o torti?
Se ti je zmešalo? Tukaj jo pojej.
Če bodo v postelji drobtine, te ubijem.
Si v redu?
Srečen sem.
HEJ, SOFI TUKAJ. JE BIL HČERKI AVTO VŠEČ?
Si mu rekel, naj ne govori z mano? Čeprav mi je to pomagalo?
Ne morem verjeti.
Še en rojstni dan si mi uničil.
Ljubica.
Al... Pizda!
Prevedla Lidija P. Černi