Gaby snackar alltid skit om min bok.
Det är den tydligaste, mest kortfattade boken skriven
om modern kognitiv beteendeterapi.
Vad kul. Vem har skrivit den?
Ingen, jag ville bara berätta.
Hur känns det?
Fan.
Du vet, bara bra.
Du är en bra terapeut. Du vet redan vad jag kommer säga.
Tagga ner.
Jag sa bra, inte utmärkt.
Jag vet, men det känns som du menade utmärkt.
Kanske det.
Du kan aldrig förlåta dig själv för att ha misslyckats som far
förrän du blottat din själ för Alice.
Hon kanske fortfarande klandrar dig.
Men det är yppandet som läker en.
Det är så bikten funkar.
Det kvittar vad pastor Tafstask svarar en.
Det handlar om att erkänna det man gjorde och varför det var fel.
Jag tänker inte låta Alice tro att jag lider och att det är hennes fel.
Kommer inte på fråga.
Okej.
Vad fan? Var det allt?
För stunden.
Du skulle ju ta med godis och en ny hatt.
Kolla på skrivbordet då.
Du tycker säkert det här är roligt, men jag älskar den.
Helvete!
- Snyggt, älskling. - Fokusera på ditt spel.
Här kommer den.
- Bra. - Jag har.
- God match. - Det står bara 3–0.
Men ni är inte duktiga nog för att det ska vara kul.
Och pojkarna är hemma, så vi har fullt upp.
Måste ni köpa tändvätska för att bränna deras lakan sen?
De blir aldrig för gamla för att dra en Tarzan.
- Är ni redo för bäbisen? - Vi har fyra månader.
Har ni inte börjat än?
Är ni höga?
- Lite. - Ville du ha?
Ni båda har jobb.
Om ni inte hittar en nanny snart, måste era föräldrar komma och hjälpa er.
När vi fick vår första
slängde min mamma bort Liz moderkaka, och de har inte pratat sen dess.
- Inte bara därför. - Inga föräldrar.
- Sparar man moderkakan? - Tänk inte på det.
- Nu kan jag inte tänka på nåt annat. - Lugn. Jag hjälper er hitta nån.
Du är bäst. Säg till när du hittat nån.
Du kommer vara med, pucko.
Ett sista game. Vi byter partner. Billiga i drift mot dyra.
- Nu kör vi, Dizzle. - Han vet vem som är vem.
Rakt i Dizzles mage. Nu kör vi.
Mamma, du har all rätt att vara arg.
Jag har ju det.
- Bra, då är vi överens. - Ja.
Snälla, kom på thanksgiving.
Du kan vara arg igen på black friday,
trots att det är dagen då svarta borde umgås.
Varför så tyst? Är den där jävla Nikki där?
- Vakta din tunga. - Så oförskämd.
Nu håller du dig utanför våra angelägenheter,
annars ger jag mig på dig som Tony Soprano.
- Våga bara försöka! - Det tänker jag.
Och kan jag få ditt konto för när du stannade en extra natt?
- Absolut. - Tack.
Jag kan hämta dig, mamma.
Jag är ledsen, Gaby.
Det är bara för jobbigt just nu.
Hon kommer inte.
Va? Sa du att Derrick kommer? Vill inte din mamma träffa honom?
Derrick kommer inte heller.
Såg du inte min "håll käften"-blick?
Ja, men du har alltid den blicken. Jag vet inte om du har nån annan.
Där hade vi en.
Kom här.
Vill du begrava huvudet i mina meloner?
De är som bäst apelsiner.
- Du borde se dem. - Jag har sett dem en fantasiljon gånger.
Jag låg ner då.
- Jag gillar när våra bröst rör varann. - Jag med.
Jag vet inte vad som pågår, men här är din meny.
Jag lagar kalkon, skinka, pasta, grönsaker och dressing.
Jävlar. Vad snällt att laga all mat.
Inte alls. Han är snordyr.
- Det är så det funkar. - Men jag tänker säga att jag lagade det.
Typ: "Jag benade ur skinkan."
- Nej. - Grisar har faktiskt ben.
Jag måste dra. Ska vi också gnugga tuttar?
Varför inte?
Härmapor.
Jag hoppades att få säga hej till Alice, men hon är visst inte här.
Jag är här!
Jag visste inte om du visste att jag var här.
- Det gjorde jag! - Schyst.
- Hårt. - Jobbigt att se.
- Läget, Hormästaren? - Hej. Gör mig en tjänst.
Hälsa Alice att när hon är redo att prata, så finns jag här.
Säg det flyktigt. Kasta in lite slang. Kanske ett "fam".
Fam är inte häftigt.
Säg det med egna ord.
Du bryr dig verkligen, va?
Det är lite min grej.
Mina föräldrar är inte ens här i helgen. Mamma är på casinot.
Pappa också, men han måste hålla sig 30 meter ifrån henne,
så när hon spelar, är han i poolen. När hon är i poolen... Du fattar.
- Kul att råkas. - Ses, Hormästaren.
Det är inte goda nyheter om medicinen, men jag bearbetar det.
Du menar att du vägrar prata om det eller hur det känns?
Bingo.
Hälsa Meg att jag såg hennes nya frisyr på Instagram. Jättefin.
Julie hälsar att hon stalkar dig.
Det gör inget. Hon är het.
Jag är glad att hon är där, för anledningen att jag ringer...
Vi såg fram emot att se er på thanksgiving, men...
...Masons lacrosselag. De vann idag.
Vilket jag inte fattar, för de är usla, så nu måste jag...
Vi måste åka bort på turnering.
Istället för thanksgiving kan vi väl hälsa på senare?
- Jag är jätteledsen... - Var inte det. Det är okej.
Jag är besviken.
Men jag klarar mig.
- Älskar dig. - Älskar dig med.
Vi slipper åka.
Vi kan stanna och lata oss. Bästa thanksgivingen nånsin!
Du är fortfarande i telefon.
- Jag är ledsen. - Det borde du vara.
Förra veckan började vi komma nånvart, men den här veckan löser vi det,
för jag har världens koffeinkick.
Jag kommer strax.
Jag hörde att du blir i stan. Säg till om du vill komma över.
Nej, och om du säger till Julie att du bjöd oss, så dödar jag dig.
Tack för snabbt svar.
Glöm inte att vi tar en kaffe sen.
Kom igen. Inte ett till "snack".
Har du planer med dottern?
- Du har inget bättre för dig. - Jävlars.
Allt okej?
Förlåt. Jag visste inte vem jag skulle ringa.
Vad står på?
Hon försökte stjäla dagen efter-piller.
Får vi prata ostört?
Vad är det?
Hur är det?
Jag är bara generad.
Connor är hemma, och vi blev ihop igen, och kondomen sprack.
- Jag gillar att studsa... - Nej, nej, nej...
- Jag har inte ringt polisen än. - Okej. Hör på...
Hon är en bra tjej.
Vad sägs om att jag betalar, så kan vi gå vidare med våra liv?
- Tack, Hormästaren. - Varför kallade hon dig det?
Hon kallar alla för det.
- Inte mig. - Du är ingen hormästare.
Hon måste lära känna en först.
Jaså? Är det här din dotter?
- Ja. - Nej.
Nej. Hon är bara en vän.
Faktiskt min dotters vän. Ibland har vi umgänge.
Hur får jag allt att låta värre?
- Jag vet inte, men jag hatar det. - Jag med.
Jag tänker gå och bara hoppas att du vill få det här överstökat.
Det gör jag verkligen.
Tack, Jimmy. Betalade du för tuggummit jag tog?
Helvete, Summer.
Ska bli kul att fira med er. Nån tradition jag borde känna till?
Vi brukar bara se på matchen, äta för mycket.
Sen börjar morsan lipa över att ingen uppskattar henne.
- Kan inte bärga mig. - Det är roligt.
- Ses, Alice. - Hej då.
Tack för hjälpen. Kul, va?
Jättekul. Gör slut på mitt lidande.
- Varför är du här? - Jag har ingen annan att prata med.
Alla tycker att jag är för hård mot pappa.
Hela livet har han varit snubben som finns där för alla.
Du var en främling som spöade upp folk,
och han lät dig flytta in hos oss, om du minns?
Det minns jag faktiskt.
Jag sa hur viktigt det var för mig att han finns där för Louis,
- men han vägrar. - Jag vet vad du menar.
När jag och farsan grälade sa jag åt honom att vi måste prata mer öppet
om våra känslor, och nu är han som en ny människa.
- Verkligen? - Så fan heller.
Missförstå mig inte, han försöker. Nu säger jag att jag älskar honom,
och han pekar på mig och knäpper med fingrarna.
Jag tror det betyder att han älskar mig.
Jag har pratat med Paul. Han sa...
"Om du bara älskar nån i hopp om att de förändras nån dag,
så är det inte kärlek."
På pricken.
Men han har rätt.
Äkta kärlek är att acceptera folk som de är.
Och... min pappa har förtjänat det av mig.
För alltid.
Fan att du måste vara emotionellt frisk nu.
Sorry.
Vilket ställe.
Ja, Liz uppmuntrade mig att köpa det. Delvis som investering,
och delvis för att få mitt eget utrymme som inte är i närheten av henne.
- Kommer hon nånsin förbi? - Ja.
Men då har hon läderbyxor på sig och kallar sig för Veronica.
Berätta mer.
Jag brukar inte gilla att bli strypt...
Nej, jag hade fel. Berätta inte mer.
- Säkert? - Ja.
Jag är ledsen att det inte funkade mellan dig och Gaby.
Varför presenterade du mig för henne?
- Jag trodde ni skulle passa bra ihop. - Jag med.
Det värsta är att jag tror inte ens hon tänker på mig.
Jag kan inte sluta tänka på honom.
Igår drömde jag att jag sexade till det med Keanu Reeves på ett lyxhotell.
Derrick var receptionisten, piccolon och Keanus ollon. Det var knäppt.
Din helt normala dröm borde säga dig nåt.
Hon har rätt. Men jag gillar inte att du har andra vänner.
Vi har pratat om det här. Det är okej att ha andra vänner.
Jag vill inte ha det.
- Bara att gilla läget. - Nej!
Aliyah och jag bondade efter att hon dumpade Nico.
Jag förstår inte problemet. Derrick verkar grym.
Derrick är bäst.
Han är som min man, men svart.
Det är det enda som skulle göra min man bättre.
Bara han behåller håret. Det skulle se intressant ut.
- Jag skulle hoppa på honom. - Slita honom i stycken.
Hela livet har jag tagit hand om andra.
Jag älskar att känna mig behövd. Därför har jag bara dejtat såna som Nico.
- Vet ni det bästa är med det? - Gratis heroin.
- Sluta få mig att gilla dig. - Nej.
Det är mindre press.
Stannar man med ett vrak, så är man ett helgon.
Sticker man, är det hans fel för att han är ett vrak.
Derrick verkar vilja ha mig, men han behöver mig inte.
Det finns ingen utväg. Det skrämmer mig.
Ring honom bara.
Mod är inte att inte vara rädd. Det är att vara rädd men göra det ändå.
Gud, vad bra. Jag tänker säga att jag kom på det.
Jag måste gå.
- Älskar dig. - Älskar dig.
Du är inte så hemsk.
Var det där nödvändigt?
- Du är den första nannyn vi intervjuar. - Jag föredrar "au pair".
Tjusigt.
Förlåt att jag är sen.
Hon är söt och lite pretentiös. Älskar henne.
Stämpeln från klubben är inte lika söt.
Du orkade inte duscha bort den?
Nästa!
Vad vore en typisk dag för dig?
Jag låter babyn bestämma.
Visst, för bäbisar är så smarta.
De är så intuitiva.
Så fan heller. Hej då.
- Ta gärna en vatten. - Inte mineralvattnet.
Jag kan fixa bröstmjölk från nätet.
Varför tittar ni ens hit? Solklart nej!
- Solklart nej. - Solklart.
Läget? Jag heter Chris, men kalla mig Topher.
- Passar dig. - Två smeknamn.
- Absolut inte. - Kom igen!
Ni kan inte hantera det.
Hon har inte fel.
- Berätta om dig själv. - Jag är bra på att mikra saker.
- Det är svårt. - Herregud.
- Vad? - Jag är lite OCD, så jag är punktlig.
Det känns som jag även borde rikta mig till dig.
Hon är smart.
Jag kan HLR. Jag är en stark anhängare av sömnträning.
Och det här kanske låter fånigt,
men det är en ära att hjälpa till att bygga en familj.
- Kan vi snälla ta henne? - Jag är så less.
Ja.
Snälla, snälla jobba för oss?
Okej.
Behöver du nå oss, så kanske jag är på Mykonos med min vän Topher.
Sluta stirra på min brownie.
Jag sa åt dig att jag inte vill dela,
och du kallade mig för skitstövel och sa att du inte vill ha.
Det var för fem minuter sen.
Folk förändras.
Helvete.
Tack.
Vad flinar du åt?
Det här. Ni två. Jag gjorde vänner av er.
I så fall, kan du få en kvinna att falla för mig?
- Han kan inte trolla. - Den sved.
Vad gör jag här?
När du har druckit upp vill jag att du pratar med Alice.
Du kan låtsas som att du inte öppnat upp
för att du vill skydda henne, men egentligen skäms du bara.
Precis som jag skäms för att folk ser min sjukdom.
De ser mig skaka, så de tycker synd om mig.
Jag hatar det.
Skam är ett gift.
Därför har jag bestämt att vi ska se skammen i vitögat.
Därför tog jag inte min medicin i morse.
Låt hela jävla stället se mig precis som jag är.
Det är ju otroligt. Jag såg inte ens några skakningar.
För att jag tog medicinen. Jag fegade ur.
Men du har mer mod.
- Det vet jag väl inte. - Men jag gör det.
Alla som gått igenom det du gått igenom
utan att bli cynisk eller avtrubbad...
Det är inspirerande.
Tack.
Seriöst? Båda två?
- Den ser bara så god ut. - Den kallar på mig.
Herrejistanes.
Här. Hugg in.
Det här är vad du borde skämmas över.
Så vi är fåglar nu.
- Det är du. - Läget?
Vill du börja med kallprat?
Säkert. Inte vet jag.
Okej, jag var precis på väg till butiken
för att min moster glömde huvudingrediensen till sin sötpotatis.
- Sötpotatis? - Nej, karameller.
Smälter de inte?
Hon trycker i dem efteråt. Jag älskar det inte.
Derrick...
Jag har reflekterat lite.
Jag är inte van vid att saker faktiskt är bra, så jag...
...jag saboterade det.
Och jag måste jobba på det.
Det bästa sättet att börja är att göra nåt som jag borde ha gjort för längesen.
Så...
Jag tycker du är fantastisk.
Och jag ville höra om du kan tänka dig att komma över på thanksgiving?
Kanske du kan ta med nåt. Typ en paj eller nåt.
En paj vore bra.
Jag glömde pajen.
Jag vet inte. Jag satsade allt och du gav mig ingenting.
Jag har verkligen försökt att sluta ignorera röda flaggor.
Vad sägs om det här?
Du jobbar på allt du måste jobba på,
och när du fått det under kontroll kan du väl ringa mig?
Ja. Det gör jag.
Jag hoppas det.
Trevlig helg.
Detsamma.
Är det inte härligt att ha pojkarna hemma?
Mamma!
Matthew öppnade min dörr, fes och stängde den.
Matthew! Rövbomba inte din bror!
- Jag varnade dig! - Japp, det är en magisk tid.
Jag borde vara glad över att de är här, men jag är ledsen att de åker på söndag.
Det känns som jag sökt efter nåt hela året.
Nu är jag tillbaka på ruta ett.
Finns det nåt jag kan göra...
Kära make, jag klarar mig.
Ibland när jag trumlar stenar känner jag mig bara nere.
Jag vet.
Men jag löser det.
Kom ihåg vad Veronica alltid säger.
"Andas genom näsan"?
Nej, det andra.
"Skit samma, nu har vi kul."
Exakt. Du får gå.
Och där gick han.
Överraskning!
- Derek! - Här har du.
Hur går nannyjakten?
Litet problem.
Vår nanny Kellie kan inte jobba måndagar och fredagar.
Så vi erbjöd 500 dollar extra,
men nu använder hon utpressning för hon vet hur desperata vi är.
- Jag sa "snälla" för många gånger. - Nej då. Fast ja.
Femhundra, va? Ge Liz dagarna, så ger jag er 600.
- Vadå? - Var inte löjlig.
Okej, 700.
- Vi kan inte ta dina pengar. - Inte?
Inte alls.
Låt henne göra det gratis.
Ni får nån ni litar på med massor av erfarenhet.
- Hon gör era liv bättre. - Jag menar...
Är det så galet att det kan funka?
Liz är bra med barn.
Och när babyn sover gör hon säkert hushållsarbete.
Såg du?
Okej. Det var nästan värt resan hit.
Det är bara två saker:
När ni frågar henne så var det inte min idé.
Och trots att hon bara jobbar två dagar, kommer hon vilja bestämma över nannyn.
- Inte då. - Det vet du inte.
Jag skulle säga att jag gör det.
Hördu.
- Är du bra med händerna? - Menar du i sängen?
- Varför skulle jag fråga det? - Ingen aning. Därav förvirringen.
- Men jag är faktiskt det. - Schyst, jag sprider det.
- Tack. - Fånga.
Jävlar. Jag fick äntligen en.
Det var den vi hittade ihop.
- Jag älskar dig. - Tack.
Fortfarande skärrad över Alice?
Ja. Jag försöker bara samla lite mod.
Jag förstår.
Jimmy, mod är inte att inte vara rädd.
Det är att inte måste göra det som är läskigt och inte kännas som du...
...men du gör det ändå.
Så är det.
Älskar dig med.
Gå härifrån nu.
Hej, jag är på väg till Gaby, Jag behöver prata med dig.
- Hej, pappa. - Hej då.
- Jag lämnade precis ett meddelande. - Jag hörde det.
Summer berättade att du hjälpte henne. Schyst gjort. Väldigt likt dig.
Ja.
Jag måste säga en sak. Jag borde nog ha sagt det för länge sen.
Du måste inte säga nåt.
Jag struntar i om du pratar med Louis.
Det var fel av mig att begära det. Och jag älskar dig.
Mycket.
Fan!
- Fan! - Va?
- Jag? Inget.
Det vore så enkelt att inte säga min grej nu.
- Du måste inte. - Jag gör nog det.
Tjejen, varje förälder...
...vill tro att om nåt fruktansvärt händer, så kan de hantera situationen.
Jag trodde det om mig själv, att jag skulle bli hjälten.
Din hjälte.
Jag var inte det.
När Louis kom tillbaka in i våra liv
blev han som en levande påminnelse om...
...hur jag svek dig när du behövde mig som mest.
Din mamma och jag brukade säga att du är det bästa som hänt oss.
Och du är det. Jag lovade henne att inte strula till det.
Men jag gjorde det. Jag strulade till det.
Du är den du är, denna fantastiska kvinna...
...trots mig.
Och jag har hängt upp mig på vilken usel pappa jag är.
Jag är så ledsen.
Jag är så himla ledsen...
...att jag inte är bättre.
Du har rätt. Du strulade till det.
Men du glömmer bort så många bra grejer.
Så många minnen.
Alla resor vi gjorde, alla gånger du bar mig på dina axlar.
Vi klättrade i träd så du fick hjärnskakning.
Du visade hur man åker skateboard och fick hjärnskakning.
Du lärde mig spanska för att mamma inte kunde.
Hon var bra på språk men hade inget tålamod.
Du satt här med mig i flera timmar utan att bli irriterad.
- Du sa "jag är en äggplanta". - Jag sa aldrig att jag blev bra på det.
Efter att mamma dog, under den tyngsta tiden...
...fanns det en kväll då jag var utmattad efter träningen
och slocknade på soffan.
Morgonen därpå vaknade jag i mitt eget rum.
Till och med när du mådde som sämst bar du mig uppför trappan.
Det visade att du fortfarande fanns där. Så kanske du var en dålig pappa ett tag.
Men du var också den bästa jävla pappan.
Jag har sån tur att du är min.
Kom här.
Sa du nåt fint på spanska? Jag sa ju att jag inte förstår.
Jag vet. Det var ett konstigt val.
Jag tänker inte komma för sent! Var redo om fem minuter!
- Will. - Ja?
- Är det där lämpliga kläder? - Vad är problemet?
Du har trasiga jeans och en keps som det står "fuckboy" på.
Gå och byt byxor. Och lägg tillbaka min keps.
- Jaja. - Herregud.
Vad förskaffar oss den äran?
Liz, Kellie kan bara vara vår nanny på deltid.
- Ånej. - Det här kanske låter galet,
men skulle du kunna tänka dig att ta babyn två dagar i veckan?
- Det var hans idé! - Helvete.
- Nej. - Han nämnde det.
Ja. Men vi låter honom inte betala oss. Såvida du inte vill det.
- Du tar kål på mig. - Satan i helvetet!
Jag vet inte varför du ser ner på dig själv för att du "bara är mamma".
Du är en fantastisk fotograf och världens enda stentrumlare,
men du älskar att uppfostra barn.
Syftet du har letat efter?
Där har vi det.
Det är din gåva.
Jag gör det.
Tack.
Jag måste få bestämma över nannyn.
Hon är medveten.
Läget, Hormästare?
Summer, jag ska få barn.
Grattis.
Jag lyckades precis undvika det.
Åh, gud.
- Jag pratade med honom. - Tydligen inte. Du måste ha en låda i...
Kör vi rakt till burgarstället, eller hämtar vi dina getter först?
Okej då.
Vilken perfekt thanksgiving, va?
Äta burgare, kolla på matchen.
Det här är inte vägen till haket.
Varför är du uppklädd? Blir jag kidnappad igen?
Du blir ledsen om vi missar det.
Det är bara några timmar,
och jag tog med medicinen om du vill ta den före middagen.
Jag är inte ens klädd för det.
Din kavaj är där bak.
Hjälp! Jag blir kidnappad!
- Hjälp mig, nån! - Lugna ner dig. Herregud.
Sämsta thanksgivingen nånsin.
- Hördu! Vem snattar gröna bönor? - Jag.
- Kalkonen ser otrolig ut. - Tack.
Jag band upp den och doppade den i apelsinglaze.
Okej, för mycket lingo. Menar du seriöst att du lagade det här?
Knip käft, annars glaserar jag din röv.
- Det låter sexigt, men det är det inte. - Uppfattat.
Vill du skära upp kalkonen?
Ska bli.
Min tur att briljera!
Se upp, här kommer jag!
Kavajen. Ta av den.
Jag vet inte vad jag gör, men det här är överdrivet.
Pippin verkar redo för en omgång.
Åh, gud.
Vad fin den är.
Finns det en hemlig hälsning i Stenarnas förbund?
Han förstör det.
Ge honom bara en hälsning.
Bara såhär med en knäpp.
- Jag hatar det där! - Chilla.
Hej, Julie.
Hej, Paul.
- Jag är här under tvång. - Sluta säga så. Du är i mjukisbyxor.
Du kan fortfarande klia pungen när ingen tittar.
Jag skiter i om folk tittar.
Och du, din Judas.
Du visste att hon skulle föra bort mig, men sa inget?
Om du inte är här, så är jag inte ens inbjuden.
Och rör inte osten med handen.
Innan vi tar mat vill jag säga en sak.
- Ja? - Varför är Aliyah i köket med dig?
Oroa dig inte för det.
Glad thanksgiving. Den här helgen handlar om gemenskap.
- Nej. - Okej.
Så alla kids lägger sin mobil i korgen.
Matthew, eller hur?
- Hur gammal är du? - Tjugotre.
- Tjugofyra. - Tjugofyra.
Herrejävlar.
Jag fick den smarta.
Wow. Jag behöver verkligen din mobil.
- Där fick du. - Brian...
Du får hosta upp den där.
Va? Nej! Det är störtlöjligt.
Har ni så låga tankar om mig?
Gör det bara.
- Shoppar du? - Jag ville ha samma ottoman som du.
- Tack. Hit med mobilen. - Förlåt då.
Dags att äta. Vill Paul be bordsbön?
Nu fan hugger vi in!
Toppen. Perfekt.
Vi får lite tid för oss vid desserten. Jag lovar.
Här, jag har inte slickat på den.
GLAD KALKONDAG!
DETSAMMA! ÄR DET HÄR EN KALKON?
NÄRA NOG
En sekund bara.
- Här kommer den. Älskar dig. - Älskar dig.
Ger du mig den?
Tack.
Varför hade vi öppet idag?
Vi hade bara en kund, som beställde 50 kalkonmackor.
Eller hur?
Vilken tid ska jag komma över exakt?
Puddingen tar en specifik tid att laga. En minut för mycket, så är den stenhård.
Angående det.
Jag berättade för några vänner att du skulle komma, och...
...du berättade aldrig att du blev full och mördade nån.
Så nu vore det nog lite konstigt om du var där.
Det är lugnt.
- Jag är ledsen. - Var inte det.
Jag fattar.
Fan alltså...
- Louis... - Du kan gå, så stänger jag.
Glad thanksgiving.
Detsamma.
Skål för kocken.
- För Sean! - Jag visste det.
Nej.
Vår mamma kunde inte komma idag,
men jag vill föra vidare en av hennes traditioner.
Vi går laget runt och säger vad vi är tacksamma för.
Vem vill börja?
Först vill jag säga hur tacksam jag är över att Jorge är här,
men du måste tagga ner, morsan.
- Men titta vad söt han är. - Jag kan inte stänga av det.
Men mest vill jag säga hur tacksam jag är över att vi är tillsammans igen.
Det betyder mycket.
Älskar dig med.
Jag är tacksam för min familj.
Jag med.
Det inkluderar er.
För min man.
För min fru.
- Hallå? - Vad fan?
- Vad fasen? - Okej då.
Och för våra pojkar.
Jag är tacksam över att bara få vara med.
Jag tänkte säga det.
Men jag är väldigt tacksam för det.
Jag är tacksam för min syster.
För min stiliga rumskompis.
Att vi nästa thanksgiving är pappor.
För att... Paul har ätit upp kalkonklubban.
Att jag får vara här, istället för på casinot.
- Det är visst min tur. - För vadå?
Förlåt att jag är sen.
Det gör inget. Jag försökte bara komma på vad jag är tacksam över.
Du kommer på nåt.
Du sa att alla måste ta med nåt, så jag tog med din mamma.
Fan, det där är inte min mamma. Tog du bara nån tant du hittade?
Det här är min moster.
- Där är din mamma. - Jag tog med paj.
Vad rart.
- Hurdan paj? - Äpple.
- Hurdant äpple? - Älskling...
Passagerarmeddelande. Nästa tåg till Union Station närmar sig.
Håll er bakom den gula linjen tills tåget har stannat helt.
PÅ STATIONEN, ÄR DU HÄR?
SKULLE BEHÖVA EN VÄN
Vänta, du måste smaka.
Det är så gott.
Schyst gjort.
Jag har inte sagt mitt än.
Som de flesta av er vet är jag här under tvång.
Jag gillar inte att stå i centrum.
- Inte sant. - Jag betvivlar det.
Bara när jag saknar kontroll.
Som hur jag saknade kontroll över att vara här idag.
Jag saknar också kontroll över det här.
Jag tog inte mina piller för att... jag vill spara dem tills jag behöver dem.
Inte för att gömma mig från er.
Ibland är det svårt att inte tycka synd om mig själv.
Ni vet. Stackars mig och min...
...felaktiga, ömtåliga kropp.
Men sen ser jag mig omkring i det här rummet och...
...och jag säger till mig själv...
"Jag har tur."
Jag har tur.
Jag vet inte hur mycket längre jag har kvar att...
...arbeta med er, hänga med er, skratta med er.
Vägen kommer bara bli svårare och svårare.
Men jag vet att jag klarar det.
Tack vare alla i det här rummet.
Och det är vad jag är tacksam för.
För man kan klara allt...
...om man har folk att luta sig mot.
Jag lutar mig mot er.
Byt.
Älskar dig.
Paul, det här är mina söner.
Tjenare.
Min dotter är mer mobilberoende än jag trodde.
De låg i en korg. Lång historia.
Varför är du här?
Jag är väl här för Alices skull.
Troligtvis också för Tia.
Men mest för min egen skull.
Vilka riktiga skitår.
Ja.
Vem är hon då?
Helt klart lärarinna.
Hon insåg precis att hon glömt nåt viktigt.
Stor provdag. Inga pennor.
- För jävligt när det händer. - Och inte för första gången.
Han då? Blivande rockstjärna?
Nej, jag känner honom. Lönnmördare.
OM DU ELLER NÅN DU KÄNNER BEHÖVER STÖD, GÅ TILL APPLE.COM/HERETOHELP.
Undertexter: Borgir Ahlström